Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач 05 вересня 2022 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 277\~343,97 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Позов мотивований тим, що позивач є власником автомобіля Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] . 04 листопада 2021 року о 01 год. 50 хв. на 232 км + 600 м а/д М-03 «Київ Харків Довжанський» сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW-520, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля BMW-520, р/н [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант»» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АР/1484975 з лімітом відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану майну третіх осіб у розмірі 130\~000 грн., франшиза 2 600 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок ДТП № 913, складеного 17 грудня 2021 року ринкова вартість на період до моменту пригоди автомобіля Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] , 620\~731,28 грн., вартість відновлювального ремонту 541\~333,15 грн., величина матеріального збитку 404\~743,97 грн. На виконання умов договору АТ «СК «Мега-Гарант»» здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі 127\~400,00 грн. Різниця між фактичним розміром і страховою виплатою у розмірі 277\~343,97 грн. повинна бути відшкодована особою, відповідальною за завдання шкоди [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; залучено ПрАТ «СК «Мега-Гарант»» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Толпегін А.В. письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «СК «Мега-Гарант»» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 8). 04 листопада 2021 року близько 01 год. [PERSON] , керуючи автомобілем BMW-520, р/н [NUMBER] , рухаючись в центральному ряді по 232 кілометрі + 600 м автодороги Київ Харків Довжанський, поблизу кафе «Каспій», в порушення вимог п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч, не врахував дорожню обстановку, не зайняв крайнє праве положення на проїзній частині, не впевнився в безпеці свого маневру, різко виїхав на крайню праву смугу, по якій в попутному напрямку рухався автомобіль марки Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , де допустив зіткнення з цим автомобілем, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 25 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9). В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля BMW-520, р/н [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант»» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АР/1484975 з лімітом відповідальності страхової компанії за шкоду, завдану майну третіх осіб у розмірі 130 000 грн., франшиза 2 600 грн. (а.с. 10). Згідно висновку № 913 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок ДТП, складеного судовим експертом Печериця Г.В. 17 грудня 2021 року, ринкова вартість на період до моменту пригоди автомобіля Skoda Kodiaq, р/н [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 04 листопада 2021 року 620 731,28 грн., вартість відновлювального ремонту 541 333,15 грн., величина матеріального збитку 404 743,97 грн. (а.с. 11-30). На виконання умов договору АТ «СК «Мега-Гарант»» здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням франшизи в розмірі 127 400,00 грн. (а.с. 132-134). Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 277 343,97 грн.: 404 743,97 грн. 127 400,00 грн. = 277 343,97 грн. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, позивач, отримавши від страховика страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, має право на відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, одержаною ним від страховика. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2018 року по справі № 477/2154/16-ц (61-19561св18). Таким чином, розмір фактично завданого позивачу матеріального збитку (404 743,97 грн.) перевищує розмір страхового відшкодування (127 400,00 грн.) на 277 343,97 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та його задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір 2 773,50 грн. (а.с. 1) покладається на відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved