Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

У червні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі ТОВ «ФК «Гефест») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань за невиконання грошового зобов`язання. В позові зазначено, що 04.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №1.17ВН/8/12-клн, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 255\~000,00 гривень на строк до 03.03.2023 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,9% річних. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2010 року (справа №2-1188/10) було стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 266\~843,32 гривень. У зв`язку із укладенням 22.05.2019 року між ТОВ «Стар Інвестмент Фаунд» та ТОВ «ФК «Гефест» договору «22052019 купівлі-продажу майнових прав, ТОВ «ФК «Гефест» набуло права вимоги до [PERSON] , за кредитними договором №1.17ВН/8/12-клн від 04.03.2008 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.08.2020 року у справі №2-1188/10 було замінено стягувача у виконавчих листах відносно [PERSON] з ПАТ «Кредитпромбанк» на ТОВ «ФК «Гефест». Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2010 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом не виконано до теперішнього часу. За таких обставин, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, останній, відповідно до приписів ст.625 ЦК України, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, яка за період з 23.06.2020 року по 22.06.2023 рік становить 24\~015,87 гривень, а також інфляційне нарахування на суму боргу за період з 23.06.2020 року по 22.06.2023 рік у сумі 130\~027,41 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 04.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1.17ВН/8/12 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 255\~000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 1395 % річних на строк по 03.03.2023 рік. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2010 року (справа №2-1188/10) був задоволений позов ВАТ «Кредитпромбанк» до [PERSON] , приватної фірми «БІОМ» про стягнення заборгованості за кредитом та стягнуто з [PERSON] , ПФ «БІОМ» на корись ВАТ «Кредитпромбанк» в солідарному порядку 266\~843,32 гривень. Вказане рішення набуло чинності 01.05.2010 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.08.2020 року (справа №2-1188/10) було здійснено заміну стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчих листах №2-1188/10, виданих Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2010року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , Приватної фірми «БІОМ» на користь ВАТ «Кредит промбанк» 232333,28 грн. заборгованості по кредиту, 11333,36 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 20506,72 грн. простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом, 953,83 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1716,13 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, а всього 266843,32 грн.. Застосовані норми та правова позиція суду. Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові . При цьому в статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). З 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги позивача про застосування ст. 625 ЦК України заявлені за невиконання рішення суду про стягнення грошових коштів за період з 23.06.2020 року по 22.06.2023 рік, тобто за період, в тому числі який стосується періоду дії в країні воєнного стану. Отже в силу приписів п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та суми боргу із урахуванням індексу інфляції підлягають до задоволення лише за період з 23.06.2020 року до 24.02.2022 року часу впровадження у країні воєнного стану. Таким чином розмір 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання буде розраховуватися за формулою: 266\~843,32 грн. (сума боргу) *3% * 611 днів (період прострочення з 23.06.2020 року по 23.02.2022 рік)/ 100 *365 днів = 13\~400,65 гривень. Сума інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з липня 2020 року (початок обчислення інфляційних втрат, оскільки за неповний місяць червня 2020 рік інфляція не нараховується) по лютий 2022 року розраховується за формулою: (сума боргу * на сукупний індекс інфляції за весь період прострочення) сума боргу і становить: (266\~843,32 гривень *0,994 *0,998 * 1,005 * 1,01 *1,013 *1,009 * 1,013 * 1,01 *1,017 * 1,007 * 1,013 * 1,002 * 1,001 * 0,998 * 1,012 * 1,009 * 1,008 * 1,006 * 1,013 * 1,016) - 266\~843,32 гривень = 44126,09 гривень. В решті у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору за подання позову пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1002,32 гривень (57526,75 грн * 2684,00 грн. /154 043,28 грн).

Outcome: partial