Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

На розгляд суду 18.05.2023 передано цивільну справу за вказаною позовною заявою. Позовні вимоги про стягнення на користь повнолітньої доньки сторін [PERSON] аліментів у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 3500 грн щомісячно, мотивовано тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду від 07.09.2018 у справі №299/466/18 вирішено стягувати із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання їх доньки [PERSON] . [INFO] дитині виповнилося 18 років. Проте вона продовжує навчання на третьому курсі денної форми навчання Виноградівського державного коледжу Мукачівського державного університету. Навчання платне. Тому донька потребує матеріальної підтримки. Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що відповідно до змісту довідки за №174 від 13.06.2023, виданої в.о.директора ВСП «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету» Данко Беата переведена із денної на заочну форму навчання на підставі наказу №81-ос від 29.07.2022 і навчатиметься до 30.06.2023. Отже 30.06.2023 навчання припинено. Щодо періоду з дня подання позову (27.04.2023) і до припинення навчання (30.06.2023), то в цей час [PERSON] навчалася на заочній формі навчання та працювала, а відповідач не працює, а крім того сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2700 грн щомісячно. Позивач подала відповідь на відзив, у якому позивачка зазначає, що твердження відповідача про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу не підтверджено жодними доказами. Перехід на заочну форму навчання не є підставою для припинення обов`язку утримання повнолітньої дитини у зв`язку із продовженням навчання. У судовому розгляді справи учасники справи участі не брали. Сторона позивача подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача подала письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі та без участі відповідача, просить відмовити у задоволенні позову. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд вирішив наступне. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.09.2018 у цивільній справі №299/466/18 за позовом [PERSON] \~ позов задоволено. Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання їх двох дітей, в тому числі [PERSON] , [INFO] . Наведеним судовим рішенням підтверджено ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Суд встановив, що донька відповідача, [PERSON] , після досягнення повноліття продовжила навчання у Виноградівському державному коледжі Мукачівського державного університету. Так, за змістом Договору про надання освітніх послуг №10 від 10.08.2020, [PERSON] 10.08.2020 була зарахована на перший курс вказаного навчального закладу на денну форму навчання. Навчання платне. Вартість освітньої послуги на три роки навчання встановлена у розмірі 46150 грн, в тому числі 17350 грн за 2022/2023 останній навчальний рік. За змістом Довідки №174 від 13.06.2023, виданої в.о.директора ВСП «Виноградівський фаховий коледж Мукачівського державного університету» Данко Беата переведена із денної на заочну форму навчання на підставі наказу №81-ос від 29.07.2022 і навчатиметься до 30.06.2023 (а.с.20). Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання. Відтак, суд констатує, що [PERSON] після досягнення повноліття навчалася у Виноградівському державному коледжі Мукачівського державного університету на заочній формі навчання аж до 30.06.2023, коли навчання було припинено. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зі слів позивачки, у зв`язку із тим, що навчання за Договором у Виноградівському державному коледжі є платним, тому їх з відповідачем спільна дитина потребує матеріальної допомоги. Суд вважає ці доводи обґрунтованими, з урахуванням тієї обставини, що визначений ст.199 СК України обов`язок утримання повнолітніх доньки чи сина не залежить від форми навчання, не залежить від того чи є навчання платним чи безоплатним. Відтак, суд дійшов висновку, що\~ станом на дату пред`явлення позову (18.05.2023) і до 30.06.2023 існував обов`язок батьків утримувати [PERSON] , за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позов у цій частині є обґрунтованим. Відповідач заперечив свою можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжила навчатися після досягнення повноліття. Ствердив, що не працює та сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 2700 грн. Суд на ці доводи зауважує, що заробіток власною працею не є єдиним можливим джерелом доходів. Тому посилання відповідача на те, що він не працює, є недостатнім для підтвердження факту неможливості надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідач стверджує, що сплачував аліменти на утримання обох дітей до досягнення найстаршою повноліття, що може свідчити про наявність у нього джерел доходу. Відповідач за віком є працездатним, не надав відомостей про стан свого здоров`я, не навів інших суттєвих обставин на обґрунтування неможливості виконання свого обов`язку за ст.199 СК України. За таких обставин, вимога позову про стягнення із відповідача аліментів на утримання [PERSON] у період, у який вона продовжувала навчання після досягнення повноліття і до припинення навчання ( [INFO] ), є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом із тим, в позові викладено вимогу про стягнення аліментів на підставі ст.199 СК України на користь позивачки матері повнолітньої особи, яка має право на утримання відповідно до ст.199 СК України. Відповідно до норм Цивільного кодексу України повнолітні фізичні особи володіють усім обсягом дієздатності. А відповідно до норм СК України, аліменти є власністю особи, яка має право на отримання такої матеріальної допомоги (утримання). Тому, суд відповідно до викладеної в позові вимоги вирішив визначити у своєму рішенні інший спосіб захисту, що не суперечить закону, - про стягнення аліментів на користь [PERSON] . Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що є встановленими на підставі наведених у позовній заяві доводів та поданих наявних у справі письмових доказів. Тому, враховуючи зміст ст.183 СК України, суд вирішив визначити розмір аліментів у розмірі, що просить стягнути позивачка. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача\~ звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду у 2023 році із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі на дату подання позову 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial