Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , яким вона просила скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером 4820683700:01:000:0363 площею 2,0 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, здійснену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12625834 від 23.04.2014 року та припинити право власності відповідача на цю земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] доводиться батьком її сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, спадщину після якого приняла дружина померлого - [PERSON] (відповідач по справі). Позивач заяву про прийнятя спадщини не подавала, оскільки не знала про наявність спадового майна. Проте в силу закону її неповнолітній син є таким, що прийняв спадщину. У 2019 роі позивачу стало відомо про наявність спадкового майна у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Позивач звернулась до суду та рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.01.2020 року у справі №468/1213/19-ц було задоволено позов останньої, яким визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку на ім`я відповідача. Вказане рішення суду набрало законної сили, але під час його ухвалення не було вирішено питання щодо скасування державної реєстрації речових прав, а тому позивач не може реалізувати право своєї дитини на спадщину. Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 13.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем було подано відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що вона на законних підставах набула право власності на вищевказану земельну ділянку, про наявність інших спадкоємців вона не знала, за нею залишається право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки, а тому вважає, що скасування державної реєстрації вказаних речових прав (в цілому) є незаконним. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача та її представника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову заперечують з підстав, викладених в відзиві на позов.\~\~ Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ; копію свідоцтва про право на спадщину від 23.04.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №283; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.01.2020 року у справі №468/1213/19-ц), суд приходить до висновку наявності достатніх підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №283, спадкоємцем спадкового майна [PERSON] , яке складається з земельної ділянки з кадастровим номером 4820683700:01:000:0363 площею 2,0 га, розташованої в межах території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, є [PERSON] (а.с.10). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №20866893 від 23.04.2014 року, на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку (а.с.11). Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.01.2020 року у справі №468/1213/19-ц визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 4820683700:01:000:0363 площею 2,0 га, розташованої в межах території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, видане 23.04.2014 року на ім`я [PERSON] . Рішення обгрунтовано тим, що мало місце порушенням права малолітнього спадкоємця [PERSON] на частку у спадщині після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.7-9). Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~ст.41 Конституції України,\~статті 321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Відповідно до cт. 2\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( в редакції, яка діяла на момент звернення до суду) \~відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав (за наявності таких прав). Зазначене узгоджується з висновками Верховного суду України від 16.09.2020р. у справі № 352/1021/19. Сукупність досліджених судом обставин підтверджують факт порушення прав позивача унаслідок реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером 4820683700:01:000:0363 площею 2,0 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Наявність в Державному реєстрі прав відомостей про реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку за відповідачем унеможливлює реєстрацію права власності на частину даної земельної ділянки за спадкоємцем [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Заперечення сторони відповідача стосовного того, що відповідач на законних підставах набула право власності на вищевказану земельну ділянку та про наявність інших спадкоємців вона не знала, суд не бере до уваги, оскільки вони не є такими, що можуть бути підставою для відмови в позові. Доводи відповідача з приводу того, що за нею залишається право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки, а тому вважає, що скасування державної реєстрації вказаних речових прав (в цілому) є незаконним, суд також відхиляє, оскільки вищевказаним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.01.2020 року у справі №468/1213/19-ц свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку (на підставі якого було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем) визнано недійсним в цілому (а не в 1/2 частині), а тому для набуття за відповідачем права власності на частину даної земельної ділянки є необхідним повторне оформлення спадкових прав в нотаріуса, з метою отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину та реєстрації на підставі нього права власності на частину земельної ділянки в Державному реєстрі прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved