Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернувся адвокат Слободяник Олексій Ігорович. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 02.08.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 231. Від шлюбу у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що спільне життя у подружжя не склалось, виявилось, що подружжя має різні погляди на життя та сімейні обов`язки, сторони припинили проживати разом з лютого 2022 року. На підставі викладеного представник позивача просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 02.08.2008 року, актовий запис № 231. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В ході розгляду справи відповідач неодноразово надсилала суду заяви про надання часу на примирення, згідно поданих заяв просила надати строк на примирення та тим самим, надати можливість сторонам остаточно вирішити питання щодо перебування у шлюбі та можливості його збереження зважаючи на те, що подружжя є батьками двох неповнолітніх дітей, які потребують уваги двох батьків. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року було задоволено клопотання відповідача, надано подружжю [PERSON] строк на примирення до 20.09.2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності, згідно поданої заяви зазначив, що на розлученні наполягає, що строк на примирення не потрібен, сім`я розпалась остаточно, формальне перебування у шлюбі суперечить його інтересам (а.с.59). Представник позивача адвокат Слободяник Олексій Ігорович також звернувся на адресу суду з заявою про можливість розгляду справи за його відсутності, в якій зазначив, що позивач позовні вимоги підтримує, що наданий час на примирення позитивних наслідків не надав, що сім`я розпалась остаточно, та, що перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача (а.с.60). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Згідно телефонограми, зазначила, що з чоловіком не примирилась, та, що просить ухвалити рішення (а.с.57). Згідно положень\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача заяви про підтримку позовних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 серпня 2008 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 231. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Свідоцтво про шлюб видане повторно 15.02.2023 року, серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження, сторони у справі є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10). Згідно заяви позивача від 19.09.2023 року останній наполягає на розірванні шлюбу та зазначає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам. Примирення є неможливим. Відповідач за клопотанням якої надавався час на примирення, доказів щодо примирення не надала, згідно телефонограми (а.с.57), зазначила, що примирення не відбулось. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та зазначає про не можливість примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. З урахуванням того, що позивач на примирення категорично не згоден, строк наданий для примирення позитивного результату не дав, наміру відновити сімейні стосунки позивач не має, зазначив, що примирення не можливе, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей під час розгляду справи заявлено не було. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, у зв`язку з цим, питання про стягнення судових витрат понесених позивачем з розглядом справи не вирішується.

Outcome: approved