Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Білінського Б.П. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом. 26 грудня 2022 року внаслідок пошкодження електричного водонагрівачу (бойлеру), розміщеного у квартирі, за адресою: [ADDRESS] відбулось залиття належного позивачу згаданого вище нежитлового приміщення, що підтверджується Актом про залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28 грудня 2022 року. Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (далі - відповідачка). З метою фіксування наслідків затоплення, позивач звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» є організацією, що управляє нерухомим майном житлового фонду за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 33 (обслуговуюча компанія). В подальшому, а саме 28.12.2022 комісія у складі представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в присутності власника нежитлового приміщення [PERSON] , 28.12.2022 склали акт про залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28 грудня 2022 року. Згідно акту про залиття, залиття у нежитловому приміщенні, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] сталося внаслідок пошкодження електричного водонагрівача (бойлеру), розміщеного у розташованій вище квартирі [ADDRESS] вказаного житлового будинку, утримання якого відноситься до меж відповідальності власника квартири [ADDRESS] . 15.02.2023 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро судових експертиз «Надія» на підставі п. 2 ст. 72, п. 3 ст. 102, ст. 106 ЦПК України та ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу» з заявою на проведення будівельно-технічної експертизи нежитлових приміщень, що розташовані в житловому будинку [ADDRESS] . Згідно висновку експерта № 08/18-03/23 за результатами проведення будівельно- технічної експертизи від 02 березня 2023 року внаслідок залиття зазначеного вище нежитлового приміщення згідно акту від 28.12.2022, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) нежитлового приміщення, що розташоване в житловому будинку [ADDRESS] на час проведення дослідження складає 57 988, 87 грн. Висновок експерта містить чіткий перелік наслідків залиття, що відбулось 26 грудня 2022 року та необхідних робіт та матеріалів для відновлення приміщення в стан, в якому приміщення перебувало до залиття. Окрім майнових збитків, позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100 000 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що позивач є інвалідом II групи (довічно) по захворюванню опорно-рухового апарату та переніс 3 медичні операції: дві було проведено в 2019 році та одну в 2021 році, що підтверджується відповідними медичними довідками та виписками. Затоплення належного позивачу приміщення завдало йому великих душевних страждань, які викликані нервовими та психічними переживаннями, дискомфортом, оскільки було пошкоджено належне йому нерухоме майно та у зв`язку з наведеним вище захворюванням, позивач змушений також і терпіти важку фізичну біль, вирішуючи питання по відновленню стану приміщення. Крім того, у зв`язку зі зверненням в суд, позивачем понесені витрати по сплаті витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь 57 988, 87 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000, 00 грн. відшкодування моральної шкоди, 12 000, 00 грн. вартості проведення будівельно-технічної експертизи та 20 000, 00 грн. витрат на правову допомогу. Представником відповідачки адвокатом Чабаном В.І. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачка не визнає у повному обсязі. Відповідачка дійсно є формальною власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . В той же час, фактично квартира перебуває в користуванні та відповідно на утриманні сина відповідачки - [PERSON] , який на даний момент проживає закордоном. 09 січня 2023 року відбулося повторне затоплення нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] внаслідок прориву труби у вказаному приміщенні з вини Позивача. Для відшкодування шкоди, завданої майну позивача, син відповідачки [PERSON] за вказівкою позивача здійснив перерахунок коштів [PERSON] , який орендував приміщення в позивача станом на момент затоплення. Так, зокрема, 13 січня 2023 року [PERSON] перерахував [PERSON] 5000 тисяч гривень, 19 січня 2023 року було перераховано 20 000 тисяч гривень та 07 лютого 2023 року було перераховано 20 000 тисяч гривень. Загальна сума, яку [PERSON] перерахував для проведення ремонтних робіт у приміщенні позивача становить 45 000 (сорок п`ять) тисяч гривень. 27 квітня 2023 року відповідачка дізналася, що до неї подано позов до Подільського районного суду міста Києва та одразу виїхала до м. Києва для з`ясування усіх деталей у суді, так як постійно проживає у м. Івано-Франківськ. Відповідачка повністю заперечує щодо обставин, наведених у позовній заяві. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують протиправність діяння, шкоду, причинно-наслідковий зв`язок між діянням та шкодою і відповідно вину Відповідачки. Також викликає сумніви добросовісність дій Позивача, зважаючи на фактичну відсутність предмета спору та побудову його вимог на припущеннях Позивачем надана відповідь на відзив, в якому він зазначив, що заперечує щодо обставин зазначених представником відповідачки у відзиві на позов, з наступних підстав. Відповідачка помиляється в тому, що в лютому 2023 року в належному позивачу приміщенні було здійснено ремонт. Ремонт та відновлювальні роботи в приміщенні велись в квітні-травні 2023 року, до цього жодних ремонтних/відновлювальних робіт не проводилось, окрім заміни натяжної стелі (21.01.2023). Доданий акт про затоплення доводить вину відповідачки. 15.02.2023 дійсно був здійснений огляд експертом належного позивачу приміщення. Жодних сумнівів у об`єктивності проведення експертизи немає. Доданий до відзиву відеозапис не відповідає дійсності, оскільки не показує завданих збитків, можливо був змонтований, або зйомка була здійснена задовго до затоплення приміщення, вказаний доказ позивач вважає неналежним та недопустимим. Щодо знімків з екрану - у позивача аналогічна позиція. Вказане приміщення позивач здавав в оренду [PERSON] . Зазначена особа перебувала на той момент у невстановлених для позивача відносинах з [PERSON] . 10.01.2023 в присутності позивача між [PERSON] та [PERSON] (син законної власниці квартири) була встановлена домовленість про те, що вказана особа здійснить ремонтні роботи в належному позивачу приміщенні за рахунок [PERSON] за 100 000 (сто тисяч) гривень. Згідно наданих Відповідачкою роздруківок квитанцій, [PERSON] дійсно перераховано на рахунок вказаної особи грошові кошти в розмірі 45 000 гривень. Після отримання останнього грошового переказу. [PERSON] складено акти фактичного припинення орендних відносин та [PERSON] здала позивачу ключі від приміщення без проведення жодних ремонтних робіт. Здача приміщення позивачу здійснювалась за участі брокера. Після чого [PERSON] зі [PERSON] зникли у невстановленому напрямку. Як вбачається з листування в застосунку «Viber», вказана вище особа - [PERSON] розцінює отримані від [PERSON] грошові кошти, як добровільну компенсацію нібито завданих окремо йому збитків. З вказаних переведених [PERSON] коштів [PERSON] здійснено тільки заміну натяжної стелі 21.01.2023. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Чабан В.І. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволені позовних вимог, підтримав обставини викладені у відзиві. Свідок [PERSON] допитаний у судовому засіданні пояснив, що особисто знає позивача, відповідачку не знає. Був з позивачем на його квартирі взимку. У під`їзді був присутній запах сирості, в кімнаті зліва була розібрана стіна, там були труби. Ця квартира знаходиться на першому поверсі у будинку по [ADDRESS] . Він бачив особисто, що квартира станом на 9 лютого 2023 року мала ознаки залиття. Позивач казав йому, що його затопило. Саму подію залиття не бачив. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень з № 1 по № 6 (групи приміщень № 1-2), розташованих за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228178313 від 15.10.2020. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 328612175 від 10.04.2023 квартира, розташована за адресою [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Згідно з копії Акту «Про залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] » від 28.12.2022, складеного комісією у складі: голови комісії - виконуючого обов`язків головного інженера опорного пункту № 1 Гукалюка І.М., членів комісії: слюсаря-сантехніка опорного пункту №1 Козака В.М., провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового фонду Клименко Т. М., які є представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в присутності власника нежитлового приміщення [PERSON] , залиття у нежитловому приміщенні, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] сталося внаслідок пошкодження електричного водонагрівача (бойлеру), розміщеного у розташованій вище квартирі [ADDRESS] вказаного житлового будинку, утримання якого відноситься до меж відповідальності власника квартири [ADDRESS] . Згідно з копії Висновку експерта № 08/18-03/23 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 02.03.2023, виконаної ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія», вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) нежитлових приміщень, що розташовані в житловому будинку [ADDRESS] на час проведення досліджень складає - 57 988, 87 грн. Як вбачається з рахунку № 12-02/23 від 15.02.2023 та Акту прийому - передачі виконаних робіт від 03.03.2023 ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія», [PERSON] передав ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія» грошові кошти за проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 12 000, 00 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям його власності (нежитлових приміщень). Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 686/11256/16-ц. Факт залиття нежитлових приміщень, власником яких є позивач, з вини відповідачки [PERSON] підтверджується Актом «Про залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] » від 28.12.2022, затвердженого головним інженером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» Музиченком В., яким встановлено, що залиття у нежитловому приміщенні, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] сталося внаслідок пошкодження електричного водонагрівача (бойлеру), розташованого у квартирі [ADDRESS] , поверхом вище, утримання якого відноситься до меж відповідальності власника цієї квартири. Зазначений акт є належним і допустимим доказом. Як вбачається з матеріалів справи позивач вважає належною відповідачкою у даній справі власницю квартири [ADDRESS] [PERSON] . Отже, відповідно до ст. 22 ЦК України позивач має право на відшкодування втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням нежитлових приміщень та витрат для відновлення свого порушеного права, тобто на відшкодування реальних збитків, а тому суд вважає, що позивач [PERSON] має право на стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь реальних збитків, згідно із Висновком експерта № 08/18-03/23 від 02.03.2023. Крім того суд ураховує, що позивачем були понесені додаткові витрати, вартість яких за проведення будівельно-технічної експертизи склала 12 000, 00 грн., які також підлягають відшкодуванню позивачу відповідачкою. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 100 тис. грн, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що через пошкодження його власності сталося погіршення умов для проживання, порушення звичного способу життя, затоплення приміщення завдало йому великих душевних страждань. Крім того, позивач зауважує, що він є інвалідом ІІ групи (довічно), його стан здоров`я з кожним днем погіршується, він потребує більшого лікування, а у зв`язку з залиттям приміщень, він змушений терпіти важку фізичну біль, вирішуючи питання по відновленню стану приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial