Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

04.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Служба у справах дітей Великоолександрівської селищної ради про визнання батьківства. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 2006 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . Вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільні кошти, виховували дітей, але шлюб не реєстрували. При реєстрації народження синів [PERSON] та [PERSON] , запис про батька був зроблений зі слів відповідачки [PERSON] , тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Як наслідок [PERSON] як одинока мати, що не перебуває у зареєстрованому шлюбі, отримувала державну соціальну допомогу на дітей. Наразі позивач хоче встановити та узаконити своє батьківство на дітей, в першу чергу з метою захисту їхніх прав та інтересів. Проте відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію позивача як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що [PERSON] змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належно повідомлена про час та місце розгляду даної справи. Представник третьої особи Службиу справах дітей Великоолександрівської селищної ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Великоолександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 2006 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а [INFO] - народився другий син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вони з відповідачкою проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували дітей, але шлюб не реєстрували. Реєстрація народження дітей [PERSON] та [PERSON] здійснювалася у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 СК України, запис про батька був внесений зі слів відповідачки [PERSON] . Згідно ст. 135 ч.1 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . На момент народження дітей позивач та відповідач проживали разом як чоловік та дружина, як позивач так і відповідач не заперечували, що позивач є біологічним батьком дітей. У свідоцтві про народження дітей у графі батько зазначено « [PERSON] », лише прізвище відповідач вказала своє. Позивач забирав матір разом з дітьми із пологового будинку. Діти з народження проживають разом з ним та називають його батьком. Разом із відповідачкою проводили обряди хрещення дітей, обирали хрещених батьків, з якими спілкуються. Діти знають своїх діда та бабу, мати позивача до 4-річного віку займалася вихованням сина [PERSON] . Згідно довідок виданих навчальними закладами, де навчаються діти, вбачається, що позивач єдиний із батьків, що відвідував батьківські збори у школі. Так, у довідці № 61 від 19.06.2023 року, виданої Великооолександрівською ЗОШ № 2, де навчаються діти вказано, що «батько [PERSON] , [INFO] , бере участь у вихованні дітей., цікавиться їхніми успіхами у навчанні., спілкується з класними керівниками. Відвідує батьківські збори». Згідно довідки № 1 від 19.06.2023 року, виданої Білокриницьким закладом дошкільної освіти, де виховувався [PERSON] , вбачається, що позивач «приймав участь у вихованні дитини один, приводив і забирав із садочка, відвідував батьківські збори, був присутній на святах. Павло регулярно відвідував садочок, завжди був охайним та доглянутим». Діти проживають разом з позивачем в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу ЦНАП Великоолександрівської селищної ради № 988 від 12.06.2023 року. Визнання батьківства позивача в першу чергу потрібно для забезпечення інтересів дітей, їх подальшого проживання у сім`ї. Внаслідок воєнних дій [PERSON] разом з дітьми переїхала проживати в м. Кривий Ріг, діти опинилися в ситуації бездоглядності, в результаті чого їх працівники служби у справах дітей відібрали у матері. За клопотанням позивача наказом Служби у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області від 17.03.2023 року дітей передано йому. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved