Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області(далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь 267\~621,83 грн. у порядку спадкування за законом після [PERSON] , що помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком позивача [PERSON] . Приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.03.2023 року, яким посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] являється [PERSON] . Спадщина складається з недоотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена, у сумі 267\~621,83 грн. Однак, листом від 28.03.2023 року позивачу відмовлено у виплаті коштів у зв`язку з тим, що зазначена сума коштів не ввійшла до складу спадщини. Оскільки [PERSON] вважає свої права порушеними, так як належні їй як спадкоємцю кошти не виплачено, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник до суду не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позові вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності(ч.1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 11.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до паспорта громадянина України [NUMBER] (а.с. 7-8). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтва про укладенню шлюбу від 23.12.1989 року [PERSON] та [PERSON] являються чоловіком та дружиною(а.с. 10). Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №320/10564/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій 01 червня 2021 року за вихідним №397 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Київській області» (включаючи усі вказані у довідці види грошового забезпечення) з 01 грудня 2019 року, з урахуванням виплачених сум. Вирішено питання судових витрат (а.с. 11-13). У відповідності до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.05.2022 року №1000-0203-8/47617 та наданого до нього розрахунку, розмір невиплаченої [PERSON] пенсії на виконання вказаного рішення станом на травень 2022 року становить 267\~621,83 грн. (а.с. 14-17). Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~від 21.03.2023\~року,\~яке видано\~приватним нотаріусом\~Білецерківського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Майшмаз С.Ф.\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №212,\~спадкоємцем зазначеного\~у цьому\~свідоцтві майна\~ [PERSON] ,\~1963\~р.н.,\~який помер\~ [INFO] ,\~є [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спадщина,\~на яку\~видано це\~свідоцтво,\~складається із\~недоотриманої пенсії,\~яка не\~була одержана\~за життя\~спадкодавцем у\~розмірі 267\~621,83 грн., належної спадкодавцеві на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області за №1000-0203-8/29221від 28.02.2023 року (а.с. 19). Так, згідно листа Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0203-8/29221 від 28.02.2023 року, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №320/10564/21, [PERSON] нарахована сума за період з 01.12.2019 року по 31.05.2022 року становить 267\~621,83 грн. (а.с. 20). Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до\~ст. 1227 ЦК України\~сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст.52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~\~\~страхування»,\~сума пенсії,\~що належала\~пенсіонерові і\~залишилася недоотриманою\~у зв`язку\~з його\~смертю,\~виплачується -\~по місяць\~смерті включно\~членам його\~сім`ї,\~які проживали\~разом з\~пенсіонером на\~день його\~смерті,\~у тому\~числі непрацездатним\~членам сім`ї,\~зазначеним у\~частині\~другій\~статті 36\~цього Закону,\~які знаходилися\~на його\~утриманні,\~незалежно від\~того,\~проживали вони\~разом з\~померлим пенсіонером\~чи не\~проживали. Члени\~сім`ї,\~зазначені в\~частині першій\~цієї статті,\~повинні звернутися\~за виплатою\~суми пенсії\~померлого пенсіонера\~протягом шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини. У\~разі звернення\~кількох членів\~сім`ї,\~які мають\~право на\~отримання суми\~пенсії,\~зазначеної у\~частині першій\~цієї статті,\~належна їм\~відповідно до\~цієї статті\~сума пенсії\~ділиться між\~ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1296 ЦК України, \~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами справи доведено, що позивач в установленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після чого їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Тому, вона може розпорядитись спадковим майном на власний розсуд і її спадкові права не порушено. При цьому, сторона відповідача визнавала у своїх листах як після ухвалення рішень в порядку адміністративного судочинства, так і після смерті [PERSON] , належні до виплат суми в тих розмірах, які просить стягнути позивач у даній справі. Причиною невиплати коштів ще за життя [PERSON] відповідач називав окремий для цього механізм державних фінансувань, а після смерті [PERSON] додатково і необхідність звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. У даному випадку позивачем фактично ставиться питання повторного стягнення грошових коштів на свою користь, адже рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі №320/10564/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] у визначеному розмірі, перерахунок якої здійснено ГУ ПФУ у Київській області. При цьому, наявність у [PERSON] прав на недоотриману пенсію за вказаними рішеннями закріплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.03.2023 року, яке на даний час є чинним та неоспореним. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.\~ Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою\~28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи ту обставину, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України, а суд не може повторно ухвалювати рішення з того самого предмету, при цьому, права позивача на недоотриману пенсію за вказаним рішеннями закріплені у свідоцтві про право на спадщину за законом від 21.03.2023 року, яке є дійсним, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів недоотриманої пенсії суд не вбачає, а тому, відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Суд також додатково зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, так як останній слід звертатись до суду у встановленому законом порядку із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Беручи до увагу ту обставину, що право [PERSON] на недоотримані кошти за судовими рішеннями закріплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.03.2023 року, а тому, права позивача не є порушеними, а підстави для задоволення позову відсутні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів судового збору відсутні. На підставі викладено та

Outcome: dismissed