Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 19.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" та [PERSON] укладено кредитний договір №210219-35051-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 гривень, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ "КБ "ПРИВАТБАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Строк дії договору становить 30 днів. Кредитий договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитний договір був підписаний 19.02.2021 о 18:53:13 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 19.02.2021 на платіжну карту відповідача. Слід зазначити, що сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну картку відповідача, яка була вертифікована шляхом блокування певної суми коштів. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору із всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210219-35051-1 від 19.02.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 23188 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 4000 грн., 2388 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 19.02.2021 року по 21.03.2021 року (включно), 16800 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 22.03.2021 року по 19.07.2021 року (включно). Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду та просить стягнути 23188 грн. заборгованості за кредитним договором та 2481 грн. судового збору, а також 9000 грн. витрат на правову допомогу. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник позивача клопотав про витребування від Акціонерного товариства "КБ"Приватбанк" інформації, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 19.02.2021 року по 24.02.2021 року; надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 19.02.2021 року по 24.02.2021 року; надати інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), вмотивовуючи це тим, що грошові кошти (кредит) первісним кредитором на підставі укладеного договору №210219-35051-1 від 19.02.2021 року були перераховані відповідачу на рахунок, до якого випущено платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "КБ "Приватбанк". До АТ "КБ "Приватбанк" був спрямований адвокатський запит, на який було отримано відповідь вих.20.1.0.0.0/7- 221102/25273 від 02.11.2022 року про те, що банк не має можливості надати запитувану інформацію у зв`язку з тим, що дана інформація є банківською таємницею та відсутня згода відповідача на розкриття банківської таємниці. Ухвалою суду від 01.05.2023 року за клопотанням представника позивача було витребувано інформацію, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 19.02.2021 року по 24.02.2021 року; інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 19.02.2021 року по 24.02.2021 року; інформацію, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Інформація надана суду 07.07.2023 року. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, обгрунтовуючи це тим, що наданий до суду електронний текстовий файл не може бути електронною копією оригінального примірника електронного кредитного договору, оскільки відповідно до ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", кожен його електронний примірник, що містить обов`язкові реквізити, є його оригіналом, навіть якщо він надісланий кільком адресатам чи збережений на кількох носіях. В наданому до суду примірнику відсутній підпис уповноваженої особи банку. Довідка №66090 від 08.11.2022 року, видана ТзОВ "ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШН" про те, що смс-повідомлення було доставлено на номер за допомогою сервісу ТОВ "Мобізон" з огляду на те, що жодної інформації та доказів, які б підтверджували повноваження цього товариства фіксувати доставку смс-повідомлення матеріали справи не містять. Крім того, розрахунок, наданий позивачем, який складений та наданий адвокатом на підтвердження розміру заборгованості за кредитом, не є бухгалтерським документом, а тому позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами кредиту. Відповідач звертає увагу на те, що вказані докази представника позивача не підтверджують факт передачі ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНАНС ІННОВАЦІЯ" на користь ТзОВ "Фінансова компанія "РІАЛЬТО" кредитних зобов`язань відповідача, в договорі не зазначені додатки, які є невід`ємною частиною договору, а в тексті договору вказана лише загальна сума заборгованості за кредитними договорами та не містить інформації про розрахунок заборгованості відповідача, також у матеріалах справи відсутнє повідомлення відповідачу про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення. Таким чином, позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами передачі кредитних зобов`язань відповідача за кредитним договором. Стосовно стягнення відсотків за неправомірне користування грошовими коштами, то відповідач вказує, що позивачем не доведено, що відповідачем було вчинено дії, а саме продовжив строк дії договору (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту, тобто договір кредиту пролонгований не був, тому закінчив свою дію 21.03.2021 року. При цьому, звертає увагу, що згідно умов договору чітко передбачено нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення та у разі пролонгації договору. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень, то відповідач зазначає, що враховуючи обсяг наданих представником позивача співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару та те, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні, де документами по справі є позовна заява без участі представника позивача у судовому засіданні, заявлені представником позивача витрати у сумі 9000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи. На підставі вищевикладеного, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умова фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Стосовно наявності права вимоги за договором, то представник позивача зазначає, що позивач на підтвердження наявності права вимоги належні докази. Щодо твердження відповідача про начебто неправомірне нарахування позивачем відсотків після спливу визначеного договором строку кредитування, то представник позивача визначив наступне, що позичальник сплачує чіткі та зрозумілі ставки, визначені договором, проте відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов кредитного договору, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором, а тому згідно умов договору отримав кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Щодо витрат на правову допомогу, позивач вказує, що оплата послуг адвоката у сумі 9000 грн. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Дослідивши подані докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне: За правилом частини статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 19.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (первісний кредитор) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 210219-35051-1, відповідно до умов якого якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк кредитування. Згідно п. 1.4 Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова Інновація», які розміщені та сайті monetka.ua. Як видно із витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua щодо хронології дій щодо укладення кредитного договору №210219-35051-1 від 19.02.2021, 19.02.2021 о 18 год. 40 хв. позичальник ввів свої дані по заяві; о 18:52:56 позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором для підписання акцепту та укладення договору: о 18:53:13 позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); о 18:53:23 друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника; о 18:53:23 кредитні кошті перераховано на картку позичальника. 19.02.2021 кредитні кошти у сумі 4000 грн. надійшли на картковий рахунок позичальника, вказаний в договорі, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період з 19.02.2021 по 24.02.2021 року, наданого Акціонерним товариством "ПриватБанк" на вимогу суду відповідно до ухвали від 01.05.2023 року. Таким чином, кредитний договір був укладений в електронному через інформаційно-телекомунікаційну системі ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та поза нею, шляхом підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 23188 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 4000 грн., 2388 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 19.02.2021 року по 21.03.2021 року (включно), 16800 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 22.03.2021 року по 19.07.2021 року (включно). Окрім того, в матеріалах справи наявний Договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, згідно з умовами якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як видно із матеріалів справи, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було перераховано на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 40000 грн. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом ні первісному, ні нововму кредитору. Таким чином, відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідачазаборгованості за кредитним договором є правомірною та підлягає задоволенню. За змістом статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, акт приймання-передачі послуг № 6 від 19.09.2022 року. Відповідач оспорив розмір витрат на правничу допомогу, однак обгрунтованих доводів щодо неспівмірності зазначеної позивачем вартості допомоги не навів Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved