Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

адвокат Власенко Л.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить позбавити останню батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на користь та на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від доходів відповідачки на утримання дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, в якому мають двої дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 11 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення діти залишились проживати з батьком. Весь цей час дітьми опікується батько, який самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей. З 2016 року відповідачка життям дітей не цікавиться, не телефонує, не виявляє ніякого бажання спілкуватись з дітьми та не приймає участі у їх вихованні, навчанні, підготовці до самостійного життя, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, не надає доступу до культурного, фізичного і духовного розвитку, матеріальної допомоги добровільно також не надає, аліменти не сплачує. Будь-яких перешкод для виконання відповідачкою батьківських прав та обов`язків батько не чинить. Проте за весь час відповідачка жодного разу не з`явилась, і не поцікавилась станом здоров`я, розвитком дітей, чи є в них необхідний одяг, як вони харчуються та чи мають вони можливість купувати ліки. Таким чином, відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 18 травня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, визначено розглядати справу у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання (а.с.44). 22 червня 2023 року від представника відповідачки адвоката Капець М.А. до суду надійшов відзив, в якому вона позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні (а.с. 92-95). Відзив обґрунтувала тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачкою [PERSON] своїх батьківських обов`язків без поважних причин, не встановлено винної поведінки останньої щодо ухилення від виховання доньки і свідомого нехтування нею своїми обов`язками, враховуючи бажання та намагання відповідача змінити свою поведінку та необхідність виключно в інтересах дітей надати можливість матері налагодити їх родинні стосунки, можна прийти до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 101). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у суді позов підтримали та просили його задовольнити . Малолітній [PERSON] пояснив, що він навчається в 7 класі, проживає з татом, братом та бабусею. Мама йому не дзвонить, не вітає з днем народження, він її не пам`ятає. Малолітній [PERSON] пояснив, що він живе с батьком, братом та бабусею. Маму не пам`ятає, не спілкується з нею, бажає жити з батьком. Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась, не повідомила суд про поважні причини неявки. Представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Яковець К.С. у суді позов підтримала, не заперечувала проти його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка з 2016 року не проживає з синами, не виявляє щодо них батьківського піклування. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] . В 2010 році її син одружився з відповідачкою [PERSON] . Спочатку жили нормально, народились діти [PERSON] та [PERSON] . Згодом відносини у подружжя зіпсувалися. Відповідачка забрала одну дитину та поїхала в Хмельницьку область до іншого чоловіка. Потім повернулася, трохи пожила і знову уїхала з меншим сином. Ще кілька разів поверталась та виїжджала. В 2015 році вони розлучилися і діти залишились проживати з батьком. З 2016 року мати не приїжджає до дітей. Діти спочатку сумували за матір`ю, але вона їм не дзвонить, не пише, не надсилає подарунків. [PERSON] є інвалідом з дитинства, йому робили операцію в Інституті ім. Філатова. Відповідачка не цікавиться станом його здоров`я . Свідок [PERSON] пояснив, що він знає родину позивача з 2018 року, проживає по сусідству з ними. Колишню дружину позивача бачив лише один раз у 2019 році. Дітьми опікується батько, якого вони дуже люблять. Мати дітям не дзвонить, ніяких переказів не робить, дарунків дітям не надсилає. Заслухавши позивача [PERSON] та його представника адвоката Власенко Л.В., малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Яковець К.С., свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволенню позову з наступних підстав. Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У абзаці 4 ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26 квітня 2001 року визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Ст.51 Конституції України та ст. ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Фараонівською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11, 12). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 11 червня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13-14). Відповідно до довідки Буцинівського старостинного округу Роздільнянської міської ради Одеської області від 12.06.2023 року № 301, [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , разом зі співмешканцем [PERSON] , [INFO] та його родиною: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - бабуся (а.с. 82). З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного Роздільнінською міською радою Одеської області 05 грудня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , видно, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] та [PERSON] за зазначеною адресою. Житло розміщено на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з 3 кімнат. Умови проживання відповідають середньому рівню. Будинок та кімнати потребують ремонту. На момент перевірки в будинку не прибрано, неприємний запах. Водопостачання та електропостачання в будинку є. Для розвитку та виховання дитини створені незадовільні умови. Висновок: зобов`язали покращити умови для проживання (а.с.19). Згідно характеристик Буцинівського старостинного округу Роздільнянської міської ради Одеської області від 07.12.2022 року та від 12.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , проживає на території Буцинівського старостинного округу в [ADDRESS] , у будинку батьків свого співмешканця [PERSON] . [PERSON] офіційно не працює, має трьох дітей, які з нею не проживають у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків та халатного ставлення до дітей та загалом має низьке почуття відповідальності. За час свого проживання від сусідів та мешканців села скарг та заяв до старостинного округу не надходило. Характеризується з негативної сторони, не приймає будь-якої участі у громадському житті громади. В побуті замкнута, мало схільна до контактів з оточуючими, іноді важка у спілкуванні. Іншими відомостями щодо [PERSON] не володіють (а.с.18, 81). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 червня 2020 року відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та з неї стягнуто аліменти на його утримання (а.с. 36-38). З довідок Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 15.03.2023 року за № 220, 221 вбачається, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні позивача [PERSON] (а.с 21, 22). Відповідно до характеристики Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 15.03.2023 року за № 4, позивач [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . За час проживання на території смт. Сарата зарекомендував себе з позитивної сторони, виховує двох синів. У побуті характеризується як ввічливий та доброзичливий сусід. Дотримується та поважає всі права своїх сусідів, шкідливих звичок не має (а.с.25). З акту № 47 обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що він проживає з синами та матір`ю в трикімнатній квартирі. В квартирі відсутній санвузел та ванна кімната, проведено водопровідний кран. В квартирі прибрано, охайно, опалення пічне та твердому паливі. Дровами забезпечені, вугілля відсутнє. [PERSON] працює, виховує двох синів. З ними проживає його мати, яка допомагає в побуті та вихованні дітей. Висновок комісії: умови проживання відповідають санітарним нормам. Для дітей всі умови для проживання та навчання створені (а.с. 20). Відповідно до довідок від 22.03.2023 року за № 28 та від 30.03.2023 року за № 27 Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини (району) Міністерства оборони України, що [PERSON] працює в Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частини (району) на посаді машиніста-кочегара, наказ № 101 від 16.11.2022 року. Загальна сума доходу за період з 19 листопада по 28 лютого 2023 року становить 38611,06 гривень (а.с. 23, 24). З характеристики Саратського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що [PERSON] навчається в закладі з 2-го класу 2018 року. Зарекомендував себе як, дисциплінований і уважний учень. З багатьох предметів має досягнення середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну, змішану пам`ять, не завжди засвоює учбовий матеріал. Виявляє творче мислення. Має здібності до вивчення гуманітарних предметів. На уроках завжди уважний, завжди виконує домашнє завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті класу, у культмасових заходах. Скромний, веселий, товариський, дисциплінований. Правила поведінки завжди свідомо виконує на вимогу вчителя. Користується повагою серед викладачів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Вихованням [PERSON] займається батько і бабуся, завжди цікавляться успіхами в школі, підтримують зв`язок з класним керівником. Мама не займається виховання [PERSON] (а.с.26). Відповідно до характеристики Саратського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON] навчається в Саратській школі з 01 вересня 2018 року, хлопчик відвідує школу систематично, дуже любить знаходитись у дитячому колективі. [PERSON] зарекомендував себе як учень, який робить певні успіхи у навчанні. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. На уроках не завжди уважний і активний, іноді не виконує домашнє завдання, але має добрий загальний розвиток. Читає цілими словами, правильно інтонуючи кінець речення, але допускає помилки у вимові слів. Полюбляє уроки фізичної культури, мистецтва та історії. Із задоволенням виконує завдання на уроках технології. Письмові роботи виконує повільно. Основний матеріал з математики засвоїв на середньому рівні. Виконує завдання в межах вивченого матеріалу за алгоритмами з частковою допомогою вчителя. Виявляє активність тільки під час тієї роботи, яка йому подобається. Співпрацює у групі, але рідко висловлює власні ідеї. Хлопчик врівноважений, розсудливий. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Відповідально ставиться до виконання доручень. Бабуся хлопчика, [PERSON] , постійно цікавиться успіхами [PERSON] та приділяє належну увагу вихованню дитини (а.с.27). Довідки Саратського ЦПМСД Саратської селищної ради підтверджують, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають під наглядом сімейного лікаря [PERSON] з 12.07.2022 року (а.с. 28-31). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] Саратського УСЗН [PERSON] , [INFO] , отримує державну соціальну допомогу як інвалід дитинства до 18 року з 16.03.2012 року (а.с.15). Згідно письмовому висновку Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області як органу опіки та піклування, на підставі рішення виконавчого комітету від 20.02.2023 № 535, орган опіки та піклування Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 33-35). Судом встановлено, що відповідачка не піклується про синів, не цікавиться їх долею, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому з метою дотримання найкращих інтересів дітей відповідачку належить позбавити батьківських прав. Частино 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідачка є працездатною. При цьому суд виходить з того, що відсутність роботи не звільняє мати від обов`язку утримувати дітей. У рішенні від 7 грудня 2006 року у справі "HUNT v. UKRAINE", № 31111/04, § 54, Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище малолітніх дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідачки інших осіб на утриманні, суд приходить до висновку, що відповідачка спроможна сплачувати аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття старшої дитини. Згідно ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147 гривень 20 копійок (1073,60 грн. + 1073,60 грн.). У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved