Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

04.09.2023 року адвокат Титаренко Д.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те що в провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 381/2188/23 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як вказує представник, 04.09.2023 року у системі «Електронний суд» позивач отримав текст рішення суду по даній справі від 31.08.2023 року, яким задоволено позовні вимоги та стягнуто судовий збір, про те суд не вирішив питання про судові витрати в частині витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим просить стягнути на користь [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» судові витрати на правничу допомогу по справі № 381/2188/23 у розмірі 19200 грн. 06.09.2023 року на електронну пошту суду представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» Наваренко В.Г. надіслав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в яких вважає, що покладення судових витрат на відповідача в розмірі, заявленому позивачем є неправильним і несправедливим. Відшкодування витрат відповідачем можливе в обсязі 1000 грн. З урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи - Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., реєстровий номер 111764, який видано 08.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 459635,77 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь [PERSON] , витрати зі сплати судового збору в розмірі 805,20 грн. Повернуто [PERSON] з державного бюджету судовий збір в розмірі 805,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу [PERSON] адвокатом Титаренко Дмитром Сергійовичем на підставі договору про надання правової допомоги № 2303 від 12.05.2023 року. Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги сторони погодили, що за підготовку та подачу позовної заяви та інших необхідних документів вартість становить 9600,00 грн, за подальше ведення справи в суді першої інстанції до винесення судом рішення по суті справи (зокрема, участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції без потреби виїзду за межі м. Києва, кількість таких засідань - до трьох) - 9600,00 грн. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по справі № 381/2188/23 від 02.09.2023 року, адвокат Титаренко Д.С. надав [PERSON] наступні послуги, який останній прийняв відповідно до акту про надання послуг від 02.09.2023 року, а саме: аналіз документів клієнта, зокрема, виконавчого напису від 08.08.2021 року, постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 20.08.2021 року, кредитного договору від 13.04.2007 року; аналіз нормативної бази та актуальної судової практики, зокрема, по оскарженню виконавчих написів, учинених приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М., пошук та аналіз інформації про анулювання свідоцтва приватного нотаріуса щодо вказаної особи, а також інформації про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ»; підготовка адвокатських запитів з питань виконання кредитного договору від 13.04.2007 та існування відповідного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області; підготовка письмового звернення (заяви) до приватного виконавця з обґрунтованим проханням скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66592946 від 20.08.2021; підготовка позовної заяви, її подача та повний супровід відповідної справи, у тому числі: участь у судових засіданнях, підготовка та подача клопотання про залучення Остапенка Є.М як третьої особи, клопотання про доручення додаткового доказу (рішення суду), аналіз заяви відповідача про часткове визнання позову, поточне консультування позивача з приводу ходу розгляду справи та можливих наступних дій; підготовка заяви про забезпечення позову, отримання та аналіз змісту ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2023 року про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису; підготовка документів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу та подачі їх до суду. Вартість послуг становить 19200,00 грн. Згідно платіжної інструкції № @2PL827225 від 15.05.2023, [PERSON] , як третьою особою (відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору № 2303 від 12.05.2023 про надання правової допомоги - [PERSON] може повністю або частково сплачувати гонорар БЮРО) сплатила гонорар в розмірі 9600,00 грн. Відповідно до пунктів 1,2,4,5,6,12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що вони мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг). Слід зазначити, що дана категорія справ про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню поширена у судовій практиці та не потребує досить поглиблених знань в галузі юриспруденції, зважаючи, що представник позивача має право на заняття адвокатською діяльністю, обсяг доказів поданих в обґрунтування заявлених вимог не значний, крім того в ході розгляду справи представник відповідача позов визнав та подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із недоведеність такого розміру, яке суд вважає обґрунтованим, оскільки представником позивача не доведено співмірність оплати послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн, які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: partial