Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

23 серпня 2023 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка здана до відправки через поштове відділення 19 серпня 2023р. В позовній заяві зазначає, що з 02 жовтня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] .\~ В обґрунтування позову вказує, що сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання. Зазначає, що основаною причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя та несхожість характерів подружжя. Вважає, що проживання однією сім`єю із відповідачем є неможливим, шлюб має формальний характер та суперечить інтересам сторін. Оскільки її рішення про неможливість збереження шлюбу є усвідомленим та добровільним, не бажаючи строку на примирення, просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Ухвалою суду від 29.08.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 14 вересня 2023р. о 09 год. 30 хв. Позивач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою (а.с. 20), в судове засідання не з`явилася, проте у позовній заяві та в заяві від 18.08.2023р. вказала, що довіряє суду; розгляд справи просить провести у її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2-5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; правом на надання відзиву на позов не скористався. Разом з тим, 11 вересня 2023р. засобами поштового зв`язку на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява від 31.08.2023р. про визнання позову; справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 21-23). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 02 жовтня 2015р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 71, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 вересня 2016р. Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 8). Як зазначає позивач [PERSON] , сторони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства; не бачить сенсу у подальшому підтриманні сімейних відносин та не бажає примирення, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надавав та в письмовій заяві від 31.08.2023р. вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подав та визнав позов. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги фактичне припинення сімейних відносин сторін та визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2015р., після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 536, 80 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в сумі 536, 80 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved