Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

13 липня 2023 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначає, що 28 квітня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №90. Така обставина підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 28.04.2018. На сьогодні, виникли обґрунтовані причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, оскільки сторони проживають нарізно, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Позивач вважає, що її з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки чоловік є кривдником, який неодноразово чинив над нею фізичне, психологічне, економічне насильство, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. З 23.06.2023 позивач разом з дітьми перебуває (проживає) у Відділенні з надання притулку для жінок та дітей, які постраждали від домашнього насильства Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області. До даного Відділення її та дітей доставили працівники поліції. Позивач вказує, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися, вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалось. Причин та підстав, щоб надалі перебувати в шлюбі з відповідачем не вбачає і тому звертається до суду, щоб розірвати шлюб. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна. Отож, [PERSON] бажає розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 28 квітня 2018 року Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №90 (а.с.3-4). 13 липня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.16). Ухвалою про відкриття провадження у справі від 27 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2). Позивач в судове засідання не з`явилася, проте 29.08.2023 подала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.27). Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.26). Згідно з ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовільнити, виходячи з таких підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що 28 квітня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №90, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 28.04.2018 (а.с.6). За час перебування у шлюбі у подружжя народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8, 9). На сьогодні, виникли обґрунтовані причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, оскільки сторони проживають нарізно, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Позивач вважає, що її з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки чоловік є кривдником, який неодноразово чинив над нею фізичне, психологічне, економічне насильство, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. З 23.06.2023 позивач разом з дітьми перебуває (проживає) у Відділенні з надання притулку для жінок та дітей, які постраждали від домашнього насильства Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області. До даного Відділення її та дітей доставили працівники поліції. Позивач причин та підстав, щоб надалі перебувати в шлюбі з відповідачем не вбачає і тому звертається до суду, щоб розірвати шлюб. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалось. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України). Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 Сімейного кодексу України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовільнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved