Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] до [PERSON] , який зареєстрований 02 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 289. В обґрунтування позову позивач вказав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2016. Від шлюбу мають малолітніх дітей: - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з воєнним станом сторони вимушені були проживати окремо один від одного, що привело до припинення шлюбних відносин та припиненню ведення спільного господарства. Окреме проживання на протязі тривалого часу призвело до віддалення одне від одного, зникло взаєморозуміння, настало відчуження. Позивач зазначає, що не бачить перспективи їхнього з відповідачкою сімейного життя, оскільки втрачені почуття довіри, поваги та любові, а тому підстав для примирення не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачка 11 липня 2023 року надала до суду заяву в якій вказала, що зі змістом позовної заяви про розірвання шлюбу ознайомлена, проти розірвання шлюбу не заперечує. Сторони досягли згоди, що молодший син [PERSON] залишається проживати з батьком, а старший син [PERSON] з матір`ю, спір про майно відсутній. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] 02 червня 2016 року уклали шлюб, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 289, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 червня 2016 року (а.с.4). Сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2016 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2023 року (а.с.5-6). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб та у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявила. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved