Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

В квітні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, звільнення від заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказав, що 01.09.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено заочне рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2016 року, на користь матері [PERSON] . Виконавчий лист про стягнення з нього аліментів перебуває на виконанні у Південному відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса). На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів молодший син залишився проживати з батьком, а старша донька з матір`ю. Проживаючи з матір`ю, [PERSON] припинила відвідувати шкільні заняття. Як результат, 17.02.2022 року інспектором Кам`янського РУП з відповідачкою було проведено профілактично-попереджувальну бесіду щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, а також відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №209/559/22 від 23.02.2022 року, [PERSON] було визнано винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження. З листопада 2022 року обоє дітей мешкали разом з рідною матір`ю. Проживаючи разом з відповідачкою, діти перестали відвідувати шкільні заняття. За даним фактом директор навчального закладу, де навчалася старша донька, неодноразово направляла листи до Відділення поліції № 1 Кам`янського РУП та Служби у справах дітей Кам`янської міської ради. 09.02.2023 року він відвідав дітей за адресою мешкання. У квартирі, де проживали діти, були антисанітарні умови для життя: сміття та мотлох у всіх кімнатах, відсутні спальні місця, діти тривалий час спали на підлозі, в той час як їх мати спала на дивані. Також в квартирі проживало троє котів, за якими ніхто не прибирав. Діти окрім вівсянки та макарон нічого не їли. Іншої їжі в квартирі не було. Від дітей він дізнався, що були випадки, коли їх годували сусіди. За даним фактом ним було викликано поліцію. В той же день, 09.02.2023 року, він забрав дітей проживати до себе. Наразі діти знаходяться повністю на його утриманні та забезпечені всім необхідним, мають спальні місця, забезпечені всім для навчання та розвитку. З матір`ю старша донька не спілкується та не має бажання спілкуватися, а молодший син підтримує спілкування з відповідачкою по телефону. Вищевказані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання Відділом по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 09.03.2023р. На даний час відповідачка ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати своїх дітей, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей. Враховуючи данні факти, припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дітей. Просить позов задовольнити. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] та [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). 01.09.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2016 року, на користь матері [PERSON] та видано виконавчий лист. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одесса), станом на 28.02.2023 року боржник [PERSON] має заборгованість: за січень 2023 р. - 554,88 грн. та за лютий 2023 р. - 4553,76 грн. (а.с.27). Згідно листів КЗ «Ліцей №40» КМР №07 від 12.01.2022 року та №38 від 01.02.2022 року вбачається, що [PERSON] , на кінець І семестру не з`явилась на проведення оцінювання навчальних досягнень та у ІІ семестрі 2021-2022 н.р. дитина не приступила до навчання. Мати дитини [PERSON] на зв`язок не виходить, телефонні дзвінки та особисті повідомлення ігнорує. В зв`язку з чим, адміністрація закладу освіти виступає з проханням до Служби у справах дітей Кам`янської міської ради провести з матір`ю відповідні заходи. Окрім того, згідно листа КЗ «Ліцей №40» КМР №39 від 01.02.2022 року, адміністрація закладу освіти звернулась до ВП №1 Кам`янського РУП із проханням притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по справі №209/559/22 від 23.02.2022 року, [PERSON] було визнано винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження. Згідно довідки за матеріалами ЄО №1568 від 24.02.2023 року інспектора СЮП ВП Кам`янського РУП вбачається, що 09.02.2023 року о 10:44 год., надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] . По прибуттю на місце події було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , де проживають малолітні [PERSON] та [PERSON] , матір`ю яких є [PERSON] , неналежні та антисанітарні умови для життя дітей: відсутні спальні місця, а саме діти тривалий час сплять на підлозі, де їм постелить матір, в той час остання спить на дивані, зі слів дітей вони постійно їли вівсянку та макарони, від яких їх навіть нудило, більше ніяких продуктів харчування не було, в квартирі купа непотрібу, яким захаращені всі кімнати, також є домашні тварини (3-є котів, за якими ніхто не доглядає) та відповідний неприємний запах від них. Були випадки, коли діти голодували та їм давали їжу сусіди. 15.02.2023 року інформацію за вищевказаною подією було направлено до служби у справах дітей Кам`янської міської ради та директору КЗ «Центр надання соціальних послуг» КМР. 16.02.2023 року інспектор СЮП ВП Кам`янського РУП було здійснено відвідування даної родини. Умови проживання дітей не змінились, в зв`язку з чим батько [PERSON] за згодою [PERSON] забрав дітей тимчасово проживати до свого місця проживання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. Таким чином, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Як вбачається з матеріалів справи, діти: [PERSON] та [PERSON] не проживають з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживають зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна позиція міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначається, що суд за передбачених ст.197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Враховуючи, що малолітні діти на теперішній час проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходяться на його утриманні, тому змінились обставини, що існували підставою для стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дітей, які стягуються на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.09.2016 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дітей, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли діти з нею не проживали і знаходились у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 04.04.2023 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial