Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про визнання материнства. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2019 року позивач - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу їх відносини поступово стали погіршувати, почали виникати непорозуміння та сварки. Але [INFO] позивач народила сина, [PERSON] . Однак через складну життєву ситуацію, яка склалася (розрив з чоловіком, непорозуміння з батьками) при народженні дитини медичною допомогою не скористалася, до закладів охорони здоров`я не зверталася, на обліку по вагітністю та пологами не перебувала. До 23.03.2023 року я проживала на найманій квартирі разом з [PERSON] , яка цього дня, без мого відома вирішила передати мого малолітнього сина [PERSON] стороннім особам. Працівниками правоохоронних органів був своєчасно виявлений даний факт і відповідно малолітній син [PERSON] був відібраний. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року «Про державну реєстрацію народження знайденої дитини [PERSON] ». Державна реєстрація народження « [PERSON] » здійснена згідно ч. 2 ст. 135 СК України відповідно до якої, якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, ім?я, по батькові дитини і відомості про батьків та видано Свідоцтво про народження, серія [NUMBER] . А тому просить суд, визнати біологічне материнство [PERSON] відносно малолітньої дитини « [PERSON] », [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2023 позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. 30.05.2023 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу у Волинському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник відповідача Андрусік О.А. в судовому засіданні позов визнала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви, просив задовольнити. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 18 жовтня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.5). Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.03.2023, було знайдено дитину чоловічої статті за адресою: [ADDRESS] , з під`їзд (а.с.6). Як вбачається з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.04.2023 року «Про державну реєстрацію народження знайденої дитини [PERSON] ». державна реєстрація народження « [PERSON] » здійснена згідно ч. 2 ст. 135 СК України відповідно до якої якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, ім?я, по батькові дитини і відомості про батьків та видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.7-9). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved