Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У травні 2023 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від представника позивача до Державного підприємства "Чернігівське лісове господарство", в якій представник позивача просить визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту на право постійного користування ділянкою, площею 108,6124 га, кадастровий номер 7425583400:04:000:9070, номер запису про право 28907883; стягнути з відповідача на користь позивача всі понесені ним судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 06 квітня 2009 року на підставі розпорядження №144 Чернігівської районної державної адміністрації було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивача на земельну ділянку для ведення садівництва загальною площею 0,0914 га на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 14 квітня 2009 року Чернігівською районною державною адміністрацією позивачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0914 га, кадастровий номер 7425583400:04:000:7400. Право на користування земельною ділянкою площею 108,6124 га, кадастровий номер 7425583400:04:000:9070 зареєстроване за відповідачем тільки 12 листопада 2018 року, тобто через 9 років. Підставою для реєстрації оспорюваної земельної ділянки була виготовлена інженером-землевпорядником ТОВ "Геоінформпроект" технічна документація, яка була виготовлена без врахування права позивача на користування та володіння належною йому земельною ділянкою. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі. Ухвалою суду від 07.06.2023, винесеною без видалення до нарадчої кімнати, було задоволено клопотання представника відповідача та у зв`язку з реорганізацією Державного підприємства "Чернігівське лісове господарство" замінено відповідача на належного - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України". 20.06.2023 року до суду надійшов відзив від відповідача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", зі змісту якого слідує, що земельна ділянка площею 108,6124 га, кадастровий номер 7425583400:04:000:9070 перебуває у власності держави та відноситься до земель лісогосподарського призначення (землі держлісфонду України). Вона перебувала у користуванні Філії "Чернігівське лісове господарство" ДП "Ліси України" задовго до того як позивач отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером 7425583400:04:000:7400.Ці землі не підлягають приватизації. Крім того, земельна ділянка позивача розташована на землях природно-заповідного фонду України. Подана ДП "Чернігівський лісгосп" на затвердження технічна документація із землеустрою відповідала вимогам чинного законодавства, що підтверджує правомірність присвоєння кадастрового номеру 7425583400:04:000:9070 земельній ділянці та реєстрації права постійного користування на неї. Тому представник відповідача вважає, що позов необхідно залишити без задоволення. Ухвалою суду від 27.06.2023, винесеною без видалення до нарадчої кімнати, було залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Чернігівську обласну військову адміністрацію, а також задоволено клопотання прокурора про вступ у справу. Прокурор 10.07.2023 надала пояснення, у яких заперечила щодо позовних вимог, оскільки твердження позивача, що відповідачем в незаконний спосіб отримано право на земельну ділянку є необгрунтованим, а факт перебування спірної земельної ділянки у постійному користуванні відповідача підтверджується матеріалами лісовпорядкування. Крім того, розпорядником зазначеної ділянки є Чернігівська обласна військова адміністрація до якої позовні вимоги не пред`являлися. Ухвалою суду від 11.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та послався на обґрунтування викладене у відзиві. Представник третьої особи Чернігівської обласної військової адміністрації в судовому засіданні заперечила проти позову та погодилася з позицією представника відповідача. Прокурор в судовому засіданні підтримала позицію викладену у своїх письмових поясненнях та просила відмовити в задоволенні позову. Інші учасники представників у судове засідання не направили. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до розпорядження №144 Чернігівської районної державної адміністрації від 06 квітня 2009 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] площею 0,0914 га відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом за рахунок земель запасу для ведення садівництва на території Киїнської сільської ради та надано у власність цю земельну ділянку (а.с.17). 14 квітня 2009 року Чернігівською районною державною адміністрацією позивачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0914 га, кадастровий номер 7425583400:04:000:7400(а.с.18). Згідно з рішенням про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.01.2022, позивачу було відмовлено у внесенні відомостей щодо його земельної ділянки до Державного земельного кадастру, оскільки її площа повністю співпадає з з ділянкою з кадастровим номером 7425583400:04:000:9070 (а.с.21-22). За витягом з Державного реєстру речових прав станом на 22.02.2023 право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7425583400:04:000:9070 належить відповідачу, а власником зазначена Чернігівська обласна державна адміністрація (а.с.97). У постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі №925/889/19 зазначена наступна правова позиція. Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання у користування. Відповідно до частини другої статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (частина друга статті 3 Земельного кодексу України). За основним цільовим призначенням земельне законодавство передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 Земельного кодексу України). Згідно зі статтею 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 Лісового кодексу України). Відповідно до статті 56 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Згідно із частиною першою статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина друга статті 20 Земельного кодексу України). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (частина третя статті 20 Земельного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 20 Земельного кодексу України). Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 Земельного кодексу України). Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Тому, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, яким передбачено, що до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними діляками лісогосподарського призначення, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. За клопотанням представника позивача, представником в судове засідання були надані планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (схема, планшети лісовпорядкування, таксаційні описи та відомості поквартальних підсумків) на підставі яких розроблялася технічна документація земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9070 (а.с.98-105). Згідно з цими матеріалами, зазначена земельна ділянка має лісогосподарське призначення. При виділенні у власність позивачу земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:7400 цільове призначення лісогосподарських земель не змінювалося. Отже, відсутні підстави стверджувати, що державною реєстрацією земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9070 порушені права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed