Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Звинигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у еркаській області 31.07.2019 року за актовим записом №70. Від шлюбу у позивачки з відповідачем є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на утриманні матері. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В витратах пов`язаних з утримання та вихованням дитини відповідач в повній мірі, як це передбачено законом, участі не приймає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього спільного сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася про час та місце слухання повідомлена належним чином, причин не явки суду не повідомила, в той же час надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце слухання повідомлявся належним чином, причин не явки суду не повідомив, в той же час надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні також встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач у своїй заяві визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців. Крім того, сам відповідач визнав позовні вимоги позивачки та не заперечує проти стгнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, почиаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Суд керується виключно інтересами дитини та вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 24.07.2023 року. Відповідно до ст.1411 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved