Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

22 червня 2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкритий особовий рахунок. Сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якій відкритий особовий рахунок № [NUMBER] та станом на 30 квітня 2023 року складає 18\~816,75 гривень. Крім того, до суми заборгованості входить інфляційне збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по лютий 2022 року 1\~899,55 гривень, 3% річних за період з липня 2018 року по лютий 2022 року 236,09 гривень. [PERSON] є солідарним боржником, оскільки остання користується нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами і обов`язками, що впливають з договору найму. Відповідачі порушили покладений на них обов`язок щодо оплати за наданні послуги, у зв`язку з чим позивач просить суд солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 20\~952,39 гривень, з яких сума основного боргу 18\~816,75 гривень, 3% річних 236,09 гривень, інфляційне збільшення 1899,55 гривень. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 28 серпня 2023 року подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 08 вересня 2023 року подала заяву в якій визнала позовні вимоги в межах загального строку позовної давності, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомила, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом господарської діяльності Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення. Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» № 2918-ІІІ від 10 січня 2002 року, споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Положеннями п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (діяли на час виникнення вказаних цивільних відносин), визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Верховний Суд у своїй постанові по справі № 750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року дійшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд також приймає до уваги, що з розрахунку заборгованості по особистому рахунку № [NUMBER] також вбачається, що споживач [PERSON] періодично сплачувала за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, за адресою: [ADDRESS] , дійсно надаються комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення, якими фактично користуються відповідачі, та у зв`язку із своєчасною несплатою за надані послуги утворилась заборгованість, відповідачі свої зобов`язання зі сплати комунальні послуги не виконали. З розрахунку заборгованості по обліковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що сума заборгованості складає 20\~952,39 гривень та складається з суми основного боргу 18 816,75 гривень, інфляційного збільшення суми боргу 1899,55 гривень, 3% річних 236,09 гривень, за період з липня 2018 року по квітень 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. За правилами, встановленими ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.\~ Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про необхідність стягнення з відповідачів суми основного боргу з оплати послуг за водопостачання та водовідведення в межах строку позовної давності, тобто заборгованості, що утворилась з 22 червня 2020 року до квітня 2023 року включно. При цьому, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості за період з 22 червня 2020 року до квітня 2023 року включно, з якого вбачається, що сума заборгованості складає 11\~728,54 гривень (суми основного боргу 11\~348,54 гривень, інфляційне збільшення суми боргу 333,80 гривень, 3% річних 46,20 гривень). Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог суд виходить з того, що заборгованість відповідачів, яка утворилась з липня 2018 року до 21 червня 2020 року не охоплюється строками позовної давності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку із невиконанням відповідачами своїх зобов`язань зі сплати коштів за надані послуги з водопостачання та водовідведення в останніх утворилась заборгованість, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку і це відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial