Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області\~ перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №549. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 02 червня 2012 року між ними було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя між ними не склалося, оскільки з 2022 року в них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З того часу вони не проживають разом, мають окремі бюджети та ведуть окреме господарство. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Посилаючись на наведене, позивач просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2023 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 24 серпня 2023 року від позивача надійшла заява про доповнення позовних вимог, згідно з якою позивач, окрім розірвання шлюбу, також просила суд повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 березня 2023 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №549. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується скороченим витягом свідоцтва про народження від 05 грудня 2017 року, вчиненим Відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Дзержонюв, перекладеного з польської мови на українську мову. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних\~обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved