Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 350-Ф/08. За умовами п.1.1. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 108 514,00 дол. США на строк з 21 липня 2008 року по 20 липня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 13, 8 % річних за перший рік. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2011 року позов публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 964 110 грн. 24 коп., пеню 26 667 грн. 78 коп. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" суму штрафу за невиконання умов договору іпотеки у розмірі 41 050 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,90 кв.м., яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2012 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2011 року змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість по кредиту у розмірі 100 830 доларів США, що становить по курсу НБУ 805 430 грн., заборгованість по погашенню кредиту 4 935,25 доларів США, що становить по курсу НБУ 39 422 грн. 78 коп., проценти, нараховані за період з 1 грудня 2009 року по 24 грудня 2009 року 962,84 доларів США, що становить по курсу НБУ 7 691 грн. 16 коп., заборгованість по процентам 14 087,73 доларів США, що становить по курсу НБУ 112 532 грн. 78 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 6 476 грн. 39 коп. та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 20 191 грн. 39 коп. Рішення суду скасовано в частині звернення стягнення заборгованості по кредиту на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,90 кв. м та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" відмовлено. В решті рішення залишено без змін. Проте, фактично заборгованість за кредитним договором не погашена в повному обсязі, а рішення суду не виконане. У зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору та рішення суду, що підтверджується виписками по рахунках, просить відповідно до ст. 625 ЦК України, стягнути три проценти річних від простроченої суми, а саме: заборгованість за несвоєчасне погашення заборгованості за рішенням суду (3% річних) за період з 3 лютого 2019 року 4 лютого 2022 року, що станосить 10 839, 81 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ (26,2701 грн. за 1 долар США) складає 306 442 грн 53 коп. грн., та вирішити питання про стягнення сплаченого судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Листом від 23 січня 2023 року [PERSON] повторно направлено вказані матеріали. 2 червня 2023 року представник [PERSON] - адвокат Бутенко О.А. повторно ознайомився із матеріалами справи. 28 червня 2023 року від представника відповідача адвоката Бутенка О.А. надійшла заява, в якій він зазначає, що на момент пред`явлення позивачем позову про стягнення 3% річних на території України діє воєнний стан. Посилаючись на п. 18 Перехідних положень ЦК України, просив звільнити відповідача від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 350-Ф/08. Відповідно п. 1.1. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 108 514,00 дол.США на строк з 21 липня 2008 року по 20 липня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 13, 8 % річних за перший рік. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2011 року позов публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 964 110 грн. 24 коп., пеню 26 667 грн. 78 коп. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" суму штрафу за невиконання умов договору іпотеки у розмірі 41 050 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,90 кв.м., яка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2012 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 6 грудня 2011 року змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість по кредиту у розмірі 100 830 доларів США, що становить по курсу НБУ 805 430 грн., заборгованість по погашенню кредиту 4 935,25 доларів США, що становить по курсу НБУ 39 422 грн. 78 коп., проценти, нараховані за період з 1 грудня 2009 року по 24 грудня 2009 року 962,84 доларів США, що становить по курсу НБУ 7 691 грн. 16 коп., заборгованість по процентам 14 087,73 доларів США, що становить по курсу НБУ 112 532 грн. 78 коп., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 6 476 грн. 39 коп. та заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 20 191 грн. 39 коп. Рішення суду скасовано в частині звернення стягнення заборгованості по кредиту на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,90 кв. м та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" відмовлено. В решті рішення залишено без змін. Фактично заборгованість в повному обсязі за кредитним договором не погашена, а рішення суду не виконано. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитниим договором № 350-Ф/08, 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 3 лютого 2019 року 4 лютого 2022 року, становить 10 839, 81 дол. США. Представник відповідача, подавши заяву про звільнення від відповідальності за ст. 625 ЦК України, не зазначав про помилковість розрахунку заборгованості і доказів на спростування розміру заборгованості суду не подавав. Згідно із ч.ч. 1.2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»). У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц ВП ВС відступила від правових висновків ВСУ, викладених у постановах від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі №6-1252цс16, та зробила висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні в повному обсязі, то кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року по справі № 916/190/18). Можливість нарахування боржникові кредитором наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, після реалізації права на дострокове стягнення усієї суми кредиту, встановлена також постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При цьому суд враховує, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц). Так, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається із матеріалів позовної заяви період нарахування санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач вказує, що пред`являє позовні вимоги в межах трирічного строку позовної давності з 3 лютого 2019 року по 4 лютого 2022 року, незважаючи на те, що позов пред`явлений 26 жовтня 2022 року. Таким чином, п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України на ці правовідносини не розповсюджується, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за період до набрання чинності та внесення змін до Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Неналежне, несвоєчасне виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання рішення суду, яким стягнуто кредитну заборгованість порушує права та інтереси кредитодавця, які у вказаних правовідносинах захищає частина друга статті 625 ЦК України, що регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, та вирішив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за несвоєчасне погашення заборгованості за рішенням суду (3% річних) за період з 3 лютого 2019 року 4 лютого 2022 року, що становить 10 839, 81 дол. США. Крім того, згідно платіжного доручення № 6454-659 від 22 серпня 2022 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 596 грн 64 коп. У зв`язку із задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 596 грн 64 коп. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-285, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved