Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації, посилаючись на те, що під час шлюбу ними за спільні кошти у власність було набуте рухоме майно - автомобіль марки ВАЗ 21053, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , право власності на який була зареєстрована за відповідачем. Оскільки згоди щодо поділу набутого подружжям за час шлюбу майна не досягнуто, позивач вимушений звернутись до суду. Позивач просить суд поділити між ним та [PERSON] майно, що є спільною сумісною власністю - автомобіль марки BA3-21053,1992 року випуску, об`єм двигуна 1451 см3, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, номер шасі [NUMBER] наступним чином: визнати за [PERSON] право власності в цілому на автомобіль марки BA3-21053, 1992 року випуску, об`єм двигуна 1451 см3, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, номер шасі [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] 13850 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки BA3-21053, 1992 року випуску, об`єм двигуна 1451 см3, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, номер шасі [NUMBER] . Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про визнання права власності на автомобіль за позивачем визнала та просила суд їх задовольнити, судове засідання просила провести за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля марки BA3-21053,1992 року випуску, об`єм двигуна 1451 см3, державний номерний знак [NUMBER] , червоного кольору, номер шасі [NUMBER] , дата першої реєстрації 10 вересня 1992 року. У вказаному свідоцтві зазначено, що [PERSON] має право користуватися. Відповідно до звіту про оцінку майна реєстраційний номер: А29042023-001 висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки, виконаного фізичною особою-підприємцем [PERSON] 30 квітня 2023 року, ринкова вартість автомобіля марки BA3-21053,1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] складає 27700 (двадцять сім тисяч сімсот ) гривень. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини першої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 71\~СК України\~встановлено,\~що майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. \~Якщо дружина\~та чоловік\~не домовилися\~про порядок\~поділу майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні\~речі присуджуються\~одному з\~подружжя,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними. Речі\~для професійних\~занять присуджуються\~тому з\~подружжя,\~хто використовував\~їх у\~своїй професійній\~діяльності.\~Вартість цих\~речей враховується\~при присудженні\~іншого майна\~другому з\~подружжя. Присудження\~одному з\~подружжя грошової\~компенсації замість\~його частки\~у праві\~спільної сумісної\~власності на\~майно,\~зокрема на\~житловий будинок,\~квартиру,\~земельну ділянку,\~допускається лише\~за його\~згодою,\~крім випадків,\~передбачених\~Цивільним кодексом\~України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ч.1, 3 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу),\~співвласник,\~який бажає\~виділу,\~має право\~на одержання\~від інших\~співвласників грошової\~або іншої\~матеріальної компенсації\~вартості його\~частки. Компенсація\~співвласникові може\~бути надана\~лише за\~його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно із\~ч.\~2\~ст.\~372\~ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно положень п. 25 постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що спірний автомобіль марки BA3-21053, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , є неподільною річчю. В ході розгляду справи відповідач надала згоду на отримання грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля, просила суд зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду кошти у розмірі 13850 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року покладено на [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) обов`язок забезпечити позовні вимоги до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації, шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошової суми в розмірі 13850 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень. Позивач [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду 13850 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 14 липня 2023 року. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved