Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

12.09.2023 р. до суду надійшла заява [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ), від імені та в інтересах діє її представник - адвокат Родіонова В.Є., в якій заявниця просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Червонопартизанське (нова назва м. Вознесеновка), який помер [INFO] , місце смерті: Луганська область, Довжанський район, м. Вознесеновка, причина смерті: захворювання порожнини рота. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявниця є донькою [PERSON] , [INFO] , який з 26.07.1994 р. проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України про реєстрацію місця проживання. [INFO] батько заявниці помер, про що на підконтрольній території видали свідоцтво про причину смерті №07 від 18.08.2023 р. «захворювання в області рота» та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2023 р. Посилаючись на те, що заявник не має оригіналів документів, необхідних для проведення дердавної реєсрації смерті, оскільки в умовах окупації та активних бойових дій отримати лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть неможливо, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Ухвалою суду від 12.09.2023 провадження у справі було відкрито з призначенням її до розгляду. В судовому засіданні сторони не були присутніми. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №117 від 21.04.1978 р. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником надано такі документи: довідка про причину смерті від 18.08.2023 року; свідоцтво про смерть та інші документи. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права,обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя,незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, вся територія Довжанського району Луганської області, є тимчасово окупованою територією. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] в Луганській області, Довжанський район, м. Вознесеновка, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, а лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть не створюють правових наслідків на території України, а за такого, суд доходить висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved