Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представник позивача, Ляр Д.Ю., діючи на підставі довіреності від 30.08.2022 року за № 2233-К-Н-О та в інтересах АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на статті ЦПК, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.03.2018 року у розмірі 44167,97 станом на 22.05.2023. З позову виходить, що 26.03.2018 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті\~www.privatbank», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписавши заяву між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю ознайомлений про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36000,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.\~ Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобовязанням, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 22.05.2023 заборгованість перед банком становить 44167,97 грн, з яких: 36000,00 грн заборгованість за кредитом та 8167,97 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач посилається і на те, що при предявленні позову до суду сплачено судовий збір в\~сумі 2684 гривень, що підлягає поверненню шляхом стягнення цієї суми з відповідача на користь банку. У судове засідання представник позивача не з`явився, оскільки подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи (а.с.89). Згідно положень ч.3\~ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином (а.с.96). Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в\~статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі\~у судове засідання не з`явився,\~а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 26.03.2018 відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті\~www.privatbank», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Дія договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Розмір кредитного ліміту збільшився до 36000,00 грн. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, що відображено у розрахунку заборгованості за договором. Пунктом 2.1.1.12.3 Договору сторонами погоджено, що відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту на умовах, передбачених договором. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк на акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк. \~ \~ \~ \~Згідно приписів\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог\~ ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за\~весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у\~строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч. 2 .ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844142/ed_2018_02_18/pravo1/T030435.html?pravo=1#844142" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України\~передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором\~не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами\~ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно\~ст.599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У свою чергу з остаточного розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.8-11) вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором станом на 22.05.2023 у відповідача перед банком становить 44167,97 грн, з яких: 36000,00 грн заборгованість за тілом кредитом та 8167,97 грн заборгованість за простроченими відсотками. Нарахування відсотків передбачено умовами Договору, тому за відсутності доказів їх добровільної сплати з відповідача слід стягнути всю суму заборгованості, вказану у вище зазначеному розрахунку. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню з урахуванням вище вказаного. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved