Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що 11 листопада 2021 року між громадянином [PERSON] та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» було укладено кредитний договір №22038000546890, за умовами якого відповідачу надано у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, які він зобов`язався повернути, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта № [NUMBER] , що підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача. Забезпечення за кредитним договором не надавалося (п. 1.4 Договору). Банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 145080 грн.; дата надання кредиту: 11.11.2021 року; кінцева дата погашення кредиту: 11.11.2026 року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 11.11.2021 по 10.03.2023 - 3% від суми кредиту; з 11.03.2023 року по 10.06.2024 року 2,5% від суми кредиту; з 11.06.2024 року по 10.09.2025 року 1,5% від суми кредиту; з 11.09.2025 року по 11.11.2026 року 0,925% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних. Крім того, 11 листопада 2021 року між [PERSON] і АТ СК «ТАС» було укладено договір добровільного страхування життя № ТS-22038000546890, предметом страхування за яким були майнові інтереси, що не суперечить законодавству України і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Відповідно до п. 3.6.1 договору страхування та п. 2.1 кредитного договору, страховий внесок становить 28080 гривень. В подальшому в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану банк не враховував несплату коштів відповідачем за кредитом за період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року (кредитні канікули). Станом на 14 червня 2023 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 180 774,21 грн, яка складається із: 130 690,32 грн залишок строкового кредиту, 9 602,79 грн залишок простроченого кредиту, 0,82 грн залишок прострочених відсотків, 40 480,28 грн залишок прострочених комісій. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, банком на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості, проте станом на день звернення до суду з вказаним позовом, зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Враховуючи наведені обставини Банк, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22038000546890 від 11 листопада 2021 року в розмірі 180 774,21 грн. і судові витрати. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його присутності, вказав, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, не надав відзив на позов або заяву про розгляд справи за своєї відсутності, або заяву про визнання позову. Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Повістка про виклик до суду разом з копією позовної заяви та додатками до неї повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. З трекінгу АТ Укрпошта за номером 5350002291508 вбачається, що відправлення з 15.08.2023 року перебувало у точці видачі, а 08.09.2023 року повернуто за зворотною адресою, у зв`язку з відсутністю адресата. Довідка Відділу Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мирівської сільської ради №1422 від 28.07.2023 року підтверджує, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.8\~\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.76\~, ч.1,\~2\~ст. 77, ч.1 ст. 95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Частиною 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як вбачається з ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Як встановлено судом, 11 листопада 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та громадянином [PERSON] укладено кредитний договір №22038000546890, за умовами якого банк надав останньому кредит на споживчі потреби в розмірі 145 080,00 грн, зі строком кредитування 60 місяців до 11 листопада 2026 року, з процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001% річних, процентною ставкою за користування кредитом на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних, з щомісячною комісією за обслуговування кредиту: з 11 листопада 2021 року по 10 березня 2023 року 3% від суми кредиту; з 11 березня 2023 року по 10 червня 2024 року 2,5% від суми кредиту; з 11 червня 2024 року по 10 вересня 2025 року 1,5% від суми кредиту; з 11 вересня 2025 року по 11 листопада 2026 року 0,925% від суми кредиту. Крім того, 11 листопада 2021 року між [PERSON] і АТ СК «ТАС» було укладено договір добровільного страхування життя № ТS-22038000546890, предметом страхування за яким були майнові інтереси, що не суперечить законодавству України і пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Відповідно до п. 3.6.1 договору страхування та п. 2.1 кредитного договору, страховий внесок становить 28080 гривень. У подальшому, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Правилами роботи банків затвердженими постановою Правління Національного банку України від 25.02.2022 № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп» (із подальшими змінами), Національний банк України дозволив банкам не враховувати несплату за кредитами протягом 24 лютого 2022 року - 30 червня 2022 року як прострочення (кредитні канікули). У п. 3.1 кредитного договору передбачено, що [PERSON] повинен був здійснювати платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії у вигляді щомісячних рівномірних платежів, які є обов`язковим платежем. На час дії кредитних канікул було відтерміновано сплату боргу відповідачем, в результаті чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли нею не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість.\~Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу [PERSON] , а лише відтермінували його сплату. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував, а тому його заборгованість станом на 14 червня 2023 року розмір становить 180 774,21 грн, яка складається із: 130 690,32 грн залишок строкового кредиту, 9 602,79 грн залишок простроченого кредиту, 0,82 грн залишок прострочених відсотків, 40 480,28 грн залишок прострочених комісій. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, АТ «Банк Кредит Дніпро» направило [PERSON] вимогу від 21 червня 2023 року про повернення кредиту. Проте, як вбачається із позовної заяви, така вимога не вручена: за закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України встановлено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку, ухилився від участі в розгляді справи та жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому останнім розмірі 180 774, 21 грн, яка складається із: 130 690,32 грн залишок строкового кредиту, 9 602,79 грн залишок простроченого кредиту, 0,82 грн залишок прострочених відсотків, 40 480,28 грн залишок прострочених комісій. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Так, позивач АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач [PERSON] , у свою чергу, свого зобов`язання належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти не повертав, що підтверджується відповідними розрахунками заборгованості та виписками по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю та не спростовані в жодній мірі належними та допустимими доказами відповідача. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 180774, 21 грн.\~ Оскільки позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у загальній сумі 2711,61 грн.

Outcome: approved