Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

30.05.2023 позивач Львівський державний університет внутрішніх справ (далі ЛьвДУВС) звернувся до суду з позовом, який був надісланий засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 23.05.2023, до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за платні освітні послуги у розмірі 3422 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.09.2019 між замовником освітньої послуги [PERSON] , одержувачем освітньої послуги [PERSON] та Львівським державним університетом внутрішніх справ було укладено договір про надання платної освітньої послуги, а саме підготовки фахівця освітнього ступеню «бакалавр». Наказом № 797 о/с від 06.08.2019 [PERSON] зарахована студенткою 1 курсу денної форми навчання освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» до ЛьвДУВС. Позивач вказав, що [PERSON] було надано освітні послуги на суму 17722 грн, зокрема: за перший курс (2019-2020 роки) надано освітні послуги на суму 11736 грн, а сплачено 11425 грн; за 2 курс (2020-2021 роки) надано освітні послуги на суму 5986 грн, а сплачено 2875 грн. Надалі, наказом ЛьвДУВС віл 21.01.2021 № 39 о/с [PERSON] відрахована з числа студентів другого курсу денної форми навчання освітнього ступеня бакалавр спеціальності 262 «Правоохоронна діяльність» факультету № 3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції. Станом на 12.07.2022 заборгованість [PERSON] перед ЛьвДУВС становить 3422 грн, у зв`язку із цим відповідачам було направлено претензію із вимогою погасити дану заборгованість, однак відповідачі жодним чином не відреагували на неї. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 06.06.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 03.07.2023 о 10 год. 00 хв., яке неодноразово було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи. У судове засідання 11.09.2023 представник позивача не з`явився, не повідомивши про причини неявки, однак 17.07.2023 від нього до суду надійшла заява у якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідачів не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною четвертою статті 223, статті 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не з`явились у судові засідання без поважних причин, не подали відзиву, а представник позивача у надісланій ним заяві заперечень проти такого вирішення справи не висловив. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 02.09.2019 між виконавцем Львівським державним університетом внутрішніх справ та замовником освітньої послуг [PERSON] було укладено договір № 148 про надання платної освітньої послуги підготовки фахівця освітнього ступеня «бакалавр» для одержувача освітньої послуги [PERSON] . Як вбачається з пункту 4 зазначеного договору, замовник зобов`язана своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строках, що встановлені цим договором. Відповідно до пункту 9 вказаного договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 34500 грн, за навчальний рік 11500 грн, за семестр 5750 грн. Згідно з пунктом 10 вказаного договору, замовник вносить плату на рахунок виконавця у безготівковій формі. Відповідно до копії наказу ЛьвДУВС № 36 о/с від 21.01.2021, [PERSON] було відраховано з числа здобувачів вищої оствіти 2 курсу денної форми навчання факультету № 3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції (за кошти фізичних та/або юридичних осіб), освітній ступінь бакалавр, спеціальність 262 «Правоохоронна діяльність» за невиконання навчального плану. Згідно з копією довідки № 10/37 від 12.07.2022, студентці [PERSON] було надано освітні послуги на суму 17722 грн, зокрема: за перший курс (2019-2020 роки) надано освітні послуги на суму 11736 грн, а сплачено 11425 грн; за 2 курс (2020-2021 роки) надано освітні послуги на суму 5986 грн, а сплачено 2875 грн. Станом на 12.07.2022 борг студентки перед ЛьвДУВС становить 3422 грн. 20.10.2022 ЛьвДУВС направив\~\~відповідачам претензію № 18/222 від 20.10.2022, що підтверджується копією претензії та копією фіскального чеку ПН №215600426655 (7900732478520). У претензії міститься прохання ЛьвДУВС про оплату наявної у [PERSON] \~заборгованості за\~навчання у\~розмірі 3422\~грн,\~яка були\~проігнорована. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~частин \~першої та\~шостої статті 73 Закону України «Про вищу освіту»\~заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, включаючи виготовлення документа про освіту та додатка до нього, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються в договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Відповідно до статті 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плату, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються\~главою 63 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частини першої статті 612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 901 ЦК України\~передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~статті 903\~ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Так, відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування тверджень та розрахунків позивача. Вказаний розрахунок є обґрунтованим, відповідачами у справі не оспорювався, а тому може бути взятим судом до уваги при вирішенні справи по суті. Отже, сума в розмірі 3422 грн, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , як із замовника за договором про надання платної освітньої послуги підготовки фахівця освітнього ступеня «бакалавр» № 148 від 02.09.2019. Згідно з пунктом 4 вказаного договору саме замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірі та порядку, встановленому відповідно до умов цього договору. Відповідно до пункту 12 договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі однієї облікової ставки від несплаченої суми за кожний день прострочення. Отже, покладення за цим договором на одержувача освітніх послуг [PERSON] обов`язку оплачувати освітні послуги, як і відповідальності за несвоєчасну їх оплату, не передбачено. Згідно з статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Ні договором, ні законом у даному випадку не передбачена солідарна відповідальність замовника і одержувача освітніх послуг. Тому у задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, а позов до [PERSON] задовольнити. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На час розгляду справи судом відповідачами не надано відомостей, що свідчать про відшкодування заборгованості за договором про надання освітніх послуг у добровільному порядку. Крім того, відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно частиною першою, пунктом 1 частини другої стаття 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2\~684 грн, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial