Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

30 травня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.06.2020 року станом на 14.01.2023 року в сумі 27 492,59 грн. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2020 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.06.2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що остання разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. Як зазначає позивач, він належним чином виконав умови договору та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту, а саме 25 000,00 грн., проте відповідач не виконує належним чином умов договору та грошові кошти не повертає, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 14.01.2023 року становить: 27 492,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. На підставі положень статті 223 та 280 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін та заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2020 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.06.2020 року, за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 25 000,00 грн. Банк виконав свої зобов`язання по вказаному договору надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок останнього. Пунктом 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. Згідно з п.п. 5.15-5.19 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної Заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в тарифах. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користуванням кредитом у розмірі 0,00001% річних. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував та грошові кошти не повернув, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.01.2023 року становить: 27 492,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідач не надав доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в сумі 27 492,59 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved