Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

25.07.2023 [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про стягнення з останньої боргу за договором позики від 03.07.2020 в сумі 102\~141 грн 34 коп.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів із зобов`язанням їх повернути не пізніше 01.04.2021. У добровільному порядку відповідач кошти не повернула, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи на 28.08.2023. 28.08.2023 розгляд справи відкладено на 14.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача. Сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання 14.09.2023 не з`явилися. Позивач у письмовій заяві позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі в порядку заочного провадження. Відповідач про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, заяв та клопотань не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.08.2020 [PERSON] надала у позику [PERSON] грошові кошти у сумі 2\~900,00 (дві тисячі дев`ятсот) доларів США, що за курсом долара до гривні (1 долар США дорівнює 27 гривень) складає 78\~300,00 (сімдесят вісім тисяч триста) гривень, про що 03.07.2020 між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до пункту 3.1 якого підтвердженням факту отримання позичальником грошових коштів від позикодавця в розмірі 2\~900,00 доларів США є підписання [PERSON] цього договору (а.с. 5). Як убачається із пункту 2.2 Договору позики від 03.07.2020 відповідач зобов`язалася повернути всю суму позики не пізніше 01.04.2021. За твердженням позивача, відповідач 13.12.2020 повернула їй на особистий рахунок 3\~000,00 (три тисячі) гривень, що за курсом долара до гривні на момент повернення (1 долар США дорівнює 28,075 гривень) становило 106,86 доларів США. Решту коштів у сумі 102\~141 грн 22 коп. у встановлений договором строк відповідачем повернуто не було. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, оскільки відповідач не виконала вимог договору та закону, позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved