Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

В квітні 2023 року позивач ЖБК «Мотозаводець - 9» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 36 116,15 грн., інфляційну складову в розмірі 10 972,01 грн., 3 % річних в розмірі 1 666,94 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ЖБК «Мотозаводець - 9» є обслуговуючим кооперативом та забезпечує утримання будинку [ADDRESS] . [PERSON] є користувачем квартири [ADDRESS] та членом ЖБК «Мотозаводець - 9», проте не своєчасно та не у повному обсязі сплачує за житлово-комунальні послуги, тому утворилась заборгованість 36 116,15 грн за період з січня 2020 року по січень 2023 року. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача надав суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляд усправи повідомлявся належним чином. Причин неявки до суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. ЖБК «Мотозаводець-9» є обслуговуючим кооперативом та забезпечує належне утримання будинку [ADDRESS] і прибудинкової території. ЖБК «Мотозаводець-9», 26 грудня 1989 року зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з видом економічної діяльності (а.с.10) Пунктом тридцять дев`ять Статуту ЖБК «Мотозаводець-9» визначено, що громадяни, які придбали у власність жилі приміщення в будинку ЖБК та не виявили бажання вступити до членів кооперативу, здійснюють плату за користування комунальними послугами у встановленому для членів ЖБК розмірі, а також беруть участь у загальних витратах кооперативу по експлуатації і капітальному ремонту будинку та утриманню прибудинкової території пропорційно балансової вартості належної їм частини будинку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом Житлово-будівельного кооперативу «Мотозаводець-9» та користувачем житлово-комунальних, загально-експлуатаційних послуг квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №02-03/8 від 21.03.2023 року виданою ЖБК «Мотозаводець» (а.с. 25). Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 91750431 від 11.04.2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Також судом досліджено розрахунок заборгованості по квартирі [ADDRESS] , згідно якого за період з січня 2020 року по січень 2023 року заборгованість становить 36 116,15 грн., інфляційна складова - 10 972,01 грн., 3 % річних - 1 666,94 грн. (а.с. 23-24). Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За приписами ст. 179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом сім Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. За положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2018 року у цивільній справі 638/11034/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 19-1 ЗУ «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , яка є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ЖБК «Мотозаводець-9» плату за житлово-комунальні послуги. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує за житлово-комунальні послуги, допустила заборгованість з їх оплати. Відповідно до розрахунку, який міститься в матеріалах справи, заборгованість по квартирі [ADDRESS] за період з січня 2020 року по січень 2023 року становила 36 116,15 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, стягненню з [PERSON] на користь ЖБК «Мотозаводець-9» підлягає заборгованість за період з січня 2020 року по січень 2023 року у розмірі 36 116,15 грн. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Втрати ЖБК «Мотозаводець-9» від інфляції унаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2020 року по січень 2023 року складає 1 666,94 грн., а три відсотки річних від простроченої суми - 2 684,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved