Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить стягнути з ПП «Норма-Трак» на свою користь грошові кошти в сумі 199345,28 грн., з яких: 26254,38 грн. 3 % річних від суми боргу; 173090,90 грн. інфляційне нарахування на суму боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2022 року рішенням суду, яке набрало законної сили, на його користь стягнуто з відповідача кошти в сумі 534\~161 грн. Вказану заборгованість відповідач не повернув, а тому він, користуючись правом передбаченим ст.625 ЦК України, звернувся з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі (а.с.20). Представники відповідача подали суду заяви в яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу без їх участі (а.с.15, 18-19). Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статтей 526, 536, 625 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14.03.2022 року (справа №390/134/22) стягнуто з Приватного\~підприємства «НОРМА-ТРАК»\~(27641,\~Кіровоградська область,\~Кропивницький район,\~с.\~Соколівське,\~вул.\~Мурманська,\~3,\~ЄДРПОУ 34201254)\~на користь\~ [PERSON] ( [ADDRESS] ,\~ідентифікаційний код\~ [NUMBER] )\~грошові кошти\~в сумі\~534161\~грн.У рішенні суду зазначено, що вказана заборгованість це сума основного боргу (а.с.5). Відповідно розрахунку, який подано позивачем і не оспорюється відповідачем, вбачається, що станом на 14.08.2023 року на присуджену до стягнення суму заборгованості нараховані три відсотки річних, що складає 26254,38 грн., а також індекс інфляції, що складає 173079,90 грн. (а.с.6-8). Таким чином, зваживши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, проте підлягають лише частковому задоволенню, оскільки позивач просить у позовній заяві стягнути грошові кошти в сумі 199345,28 грн., проте надає розрахунок, який не оспорюється відповідачем, де стягненню підлягають грошові кошти в сумі 199334,28 грн., а тому стягненню підлягають грошові кошти в сумі 199334,28 грн. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: partial