Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.07.2023 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, яким просить: - стягнути з відповідача на свою користь аліменти, на утримання трьох дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що 08.06.2017 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року шлюб розірвано. Троє дітей проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Прзивач не працює, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] , [INFO] до досягнення трьох років. Сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дітей. При стягненні аліментів з відповідача звертає увагу на те, що відповідач є працездатною особою, працює, інших дітей чи непрацездатних членів сім`х на утриманні немає. Ухвалою суду від 17.07.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. В установлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Солом`янському районному у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис за №998, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року розірвано (а.с. 9). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.11.2017 року (а.с.10); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 29.08.2019 року (а.с.11); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). Відомості про доходи позивача, про доходи відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Відповідно до ст. 141, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини , 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, надані по справі докази, а також положення ч. 5 ст. 183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів у розмірі на трьох дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.07.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов`язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, навіть після розірвання шлюбу. Відтак, позивач має право на утримання від відповідача після розірвання їхнього шлюбу до досягнення їх дитиною трьох років, тобто до [INFO] , а відповідач зобов`язаний надавати позивачу таке утримання. Однак, відповідач добровільно не виконує вказаного обов`язку по утримання колишньої дружини до досягнення [PERSON] трирічного віку. Доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині після розірвання шлюбу, відповідачем суду не надано. Згідно з ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Статтею 79 СК України встановлено час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, зокрема: аліменти, присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто з 12.07.2023 року по [INFO] . Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved