Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сипачова І.М., про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частку квартири у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтували тим, що [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] , потім [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] є тою самою [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] , та яка померла [INFO] , а отже вона і є сестрою [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у спадкодавця не було спадкоємців першої черги, то найближчими в порядку черговості є спадкоємці другої черги, якими є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які є рідними братом та сестрою померлої. Крім того, [INFO] помер [PERSON] . 09 січня 2020 року [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачової Ірини Миколаївни, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , а отже [PERSON] має право на спадкування за правом представлення. Зважаючи на те, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сипачовою І.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність усіх необхідних документів для встановлення родинних зв?язків, позивачі були вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Також зазначили, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала справа №639/980/19 за заявою [PERSON] та [PERSON] заінтересована особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сипачова Ірина Миколаївна про встановлення факту родинних відносин, однак постановою Верховного Суду від 01.09.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23.10.2019 року було скасовано. Дану заяву було залишено без розгляду, оскільки наявний спір про право, а тому повинно розглядатися в позовному провадженні. Просили встановити факт родинних зв?язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за ступенем споріднення: брат і сестра; встановити факт родинних зв?язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за ступенем споріднення: сестра та сестра. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири (за кожною), яка розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м.Харкові. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.04.2023 року прийнято до провадження справу та постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Дягілєва О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду. Правом на подання відзиву не скористалися. Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сипачова Ірина Миколаївна, у судове засідання не з?явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується актом про народження №6177 від 5 травня 1939 року. Згідно даного акту про народження, в графі батько вказаний [PERSON] , а мати - [PERSON] , якій на момент народження дитини було 23 роки (а.с.13). Тобто із свідоцтва про народження [PERSON] , та свідоцтва про народження [PERSON] випливає той факт, що матір [PERSON] є саме [PERSON] , яка народилась [INFO] . 05 травня 1939 року [PERSON] одружилася з [PERSON] і змінює прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.14). Зі слів позивачів, під час Великої Вітчизняної Війни [PERSON] загинув на фронті. [INFO] народилась позивач, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.15-16). У свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько був зазначений [PERSON] , а мати - [PERSON] . 04 травня 1952 року, після смерті [PERSON] , [PERSON] одружилася із [PERSON] 1911 року народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.17) Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.18). З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Харкові, є рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони народились від спільної матері. Згідно довідки про укладення шлюбу №А-05133, [PERSON] , [INFO] одружилася із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] розірвала (а.с.21). 07 серпня 1987 році [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] , одружилася і змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.22). [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 14 липня 1973 року із [PERSON] , [INFO] , і змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.20). З викладених фактичних обставин можна зробити висновок, що [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] , потім [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] і є тою самою [PERSON] , яка народилась в м. Харкові [INFO] , та яка померла [INFO] , а отже вони і є братом та сестрою відповідно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] . Після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993 року, реєстраційний № [NUMBER] . За життя [PERSON] заповіту не залишила, отже після її смерті спадкують майно спадкоємці за законом. Спадкоємці першої черги відсутні. Найближчими спадкоємцями другої черги є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які є рідними братом та сестрою померлої. Далі встановлено, що відповідності до вимог ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, у встановлений законом строк, [PERSON] та [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачавої І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину було відмовлено оскільки не надані необхідні документи, які б підтверджували родинні зв`язки зі спадкодавцем [PERSON] (а.с.23). Крім того, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.30). [INFO] [PERSON] , у встановлений законом строк звернулась до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачової І.М., із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , а отже [PERSON] має право на спадкування за правом представлення. Також встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала справа №639/980/19 за заявою [PERSON] та [PERSON] , заінтересована особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сипачова Ірина Миколаївна, про встановлення факту родинних відносин, однак постановою Верховного Суду від 01.09.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23.10.2019 року було скасовано. Дану заяву було залишено без розгляду, оскільки наявний спір про право, а тому повинно розглядатися в позовному провадженні (а.с.32-34). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 1 ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як зазначено в положенні п.п. 3.1 Роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, а також п.п. 1, 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні. Як вбачається із вищенаведеного, заявники вжили всіх можливих передбачених законом заходів з метою встановлення факту родинних відносин між ними та [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Відсутність документального підтвердження родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, оскільки заявники звернулись до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини після сестри, однак їм було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні зв`язки. Разом з тим, враховуючи відомості, які містяться в досліджених судом письмових доказах, в тому числі у відповіді РАЦС, в якій зазначена необхідна інформація, що підтверджує зміну прізвищ померлої [INFO] [PERSON] , суд встановив, що позивачка [PERSON] , померлий [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , народжені від однієї матері [PERSON] ( [PERSON] російською мовою) [INFO] , отже [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на те, що [PERSON] помер та спадщину після його смерті прийняла його дочка [PERSON] , тому позовна заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~статтею 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (стаття 328 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3 Роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка була вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання за позивачами права власності на квартиру у порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved