Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] дитини чоловічої статі [PERSON] в м. Генічеськ Херсонської області, батьками якої є громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] . Заява мотивована тим, що заявниця [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , реєстрація народження якого проведена окупаційною владою, оскільки заявники проживають на території Херсонської області. Встановлення факту народження необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка. У судове засідання представник заявниці адвокат Неживок І.В. не прибув, зазначивши в заяві про проведення розгляду справи без його участі. Представник заінтересованої особи Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом із матеріалів справи встановлено, що заявниця [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданий 19.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Каховському району реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області (а. с. 11). Заявниця [PERSON] та її чоловік [PERSON] є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів (а. с. 4-6, 8). [INFO] в м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області у заявниці народився син [PERSON] , що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 327 від 11.11.2022 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.2022 року Сімферопольським районним відділом РАГС № 2 Департамента РАГС Міністерства юстиції Республіки Крим (а. с. 12, 14). У зв`язку з тим, що свідоцтво про народження дитини видано на тимчасово окупованій території, тому відповідно до законодавства України, не має юридичної сили, є недійсним та не створює жодних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції «Про права дитини» від 20 жовтня 1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз же після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Державна реєстрація народження дитини, не була проведена на території України, оскільки народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про держану реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з ст. 133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відтак, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, зібрані докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження [INFO] дитини чоловічої статі [PERSON] в м. Генічеськ Херсонської області, встановлення цього факту має для заявників юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини, встановленого законодавством України зразка. Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved