Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Крушинська А.А. через систему «Електронний суд» подала до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що соронами було укладено шлюб, зареєстрований 28 листопада 2020 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №741. Спільних неповнолітніх дітей сторони від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть, а подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. З урахуванням наведеного, представник позивача просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали. 14 липня 2023 року представник позивача усунула недоліки, зазначені в ухвалі судді від 07.07.2023 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 17 липня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між громадянкою України [PERSON] та громадянином Азербайджанської Республіки [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 28 листопада 2020 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №741, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2020 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Від шлюбу сторони по справі спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved