Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник заявниці звернулася до суду з вказаною заявою, яку згодом уточнила, та просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту № 456541 на право приватної власності на землю, виданого 14.08.2003 року Біляївською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 418 за її батьком [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Після смерті її батька залишилося майно, а саме земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,28 га, кадастровий номер 5121084100:01:001:0347 на території Мирненьської сільської ради, мас. № 1, діл. № 166. При видачі державного акту на земельну ділянку була допущенна помилка, а саме вказано прізвище її батька « [PERSON] » замість « [PERSON] », як було вказано в паспорті, а зараз в свідоцтві про смерть. 12.05.2023 року Біляївська нотаріальна контора відмовила заявниці в отриманні свідоцтва на спадщину саме на цей пай, так як є помилка в прізвищі, в акті вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Все інше майно заявницею вже отримано, так як вона є єдиною спадкоємицею свого батька. У зв`язку з тим, що без встановлення факту належності заявниці правовстановлюючого документа вона не може вступити в спадщину на вказану земельну ділянку, представник заявниці звернулась до суду з вказаною заявою До судового засідання заявниця та її представник не з`явилися, але представник заявниці надала до суду заяву, в якій просила справу без її участі, на заявлених вимогах наполягала (а.с. 27). Представник Біляївської міської ради Одеського району Одеської області до судового засідання не з`явився, але від міського голови Біляївської міської ради надійшла заява, в якій просив справу слухати без участі представника та не заперечував проти задоволення заяви (а.с. 26). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.02.2019 року (а.с. 4). [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456541 зареєстрованого за № 418 від 14.08.2003 року, виданого на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації від 13.11.2002 року, № 818/2002, належить земельна ділянка площею 4,28 га, що розташована на території Мирненської сільської ради (а.с. 15). Заявниця звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо прийняття спадщини, однак листом № 1203/02-14 від 12.05.2023 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки є розбіжності в прізвищі [PERSON] , який помер [INFO] , у державному акті прізвище батька записано « [PERSON] », згідно свідоцтва про смерть виданого на підставі паспорту, прізвище батька записане як « [PERSON] » (а.с. 11). За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved