Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, заінтересована особа - приватний нотаріус КМНО Забавська Н. В., про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини Вимоги заяви обґрунтовувались тим, що [INFO] померла матір заявника [PERSON] . Заявник та її матір проживали разом, проте приватний нотаріус КМНО Забавська Н. В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що заявник протягом шести місяців від дня смерті матері не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус КМНО Забавська Н. В. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду подала письмові пояснення, в яких проти заяви не заперечила, просила провести розгляд за її відсутності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . 12 травня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса КМНО Забавської Н. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] . За результатами розгляду зазначеної заяви приватним нотаріусом КМНО Забавською Н. В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 травня 2023 року. Підставою відмови стало те, що заявник протягом шести місяців від дня смерті матері не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої, другої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Факт постійного проживання заявника разом з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини підтверджується актом від 31 травня 2023 року, який складений сусідами спадкодавця, а також квитанціями і меморіальними ордерами банку за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року про сплату заявником послуг на утримання квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншого порядку, ніж судового для встановлення зазначеного факту не існує, від встановлення цього факту залежить оформлення заявником її спадкових прав, а відтак суд приходить висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved