Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ Друга\~тернопільська державна\~нотаріальна контора про усунення відповідачів від права на спадкування спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . В [PERSON] були діти відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом. Вона вважає, що існують обгрунтовані підстави для усунення відповідачів від спадкування після смерті [PERSON] . Так, 20 серпня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Другою тернопільською державною нотаріальною конторою. Вказаний заповіт складено [PERSON] на користь своїх дітей відповідачів по справі. За життя [PERSON] важко хворів та мав встановлену групу інвалідності. 20 грудня 2012 року індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1105 констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. 03 грудня 2013 року індивідуальною програмою реабілітації інваліда №2053 констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. 29 листопада 2014 року індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1975 констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. 16 жовтня 2014 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом подагра, хронічний подагричиний артрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих, стоп, згинальні контрактури обох ліктьових суглобів, рецидивуючі синовіти колінних суглобів, кистей, вушних раковин, сольовий діатез, гіпертонічна хвороба. 06 грудня 2016 року індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1867 констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. 13 березня 2017 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській комунальній лікарні №2 з діагнозом хронічний подагричний поліатрит рецидивуючий перебіг, з переважним ураженням суглобів кистей, колінних, ліктьових, множинні тофуси в ділянці ліктьових суглобів, кистей, стоп, гіпертонічна хвороба. 06 листопада 2018 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом хронічний подагричиний артрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих, стоп в поєднанні з остеоартрозом, множинні тофуси в ділянках уражених суглобів, гіперхолестеролемія, гіпертонічна хвороб. 26 березня 2018 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській комунальній лікарні №2 з діагнозом хронічний подагричний атрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступеневих, стоп в поєднанні з остеоартрозом, множинні тофуси в ділянках уражених суглобів, гіпертонічна хвороба, метаболічна кардіопатія з частою лівовушною екстрасистолією, початкова катаракта, ангіопатія сітківки обох очей, гіпертонічна хвороба. 19 листопада 2018 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом абсолютна некомпенсована глаукома, початкова ускладнена катаракта лівого ока (операція 14 листопада 2018 року), хронічний подагричиний артрит, поліатрит. 13 грудня 2019 року індивідуальною програмою реабілітації інваліда №2078 констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит, глаукома. Вказала, що з 2017 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , займалася його лікуванням, реабілітацією, забезпечувала нормальний щоденний побут, оплачувала житлово-комунальні послуги, надавала йому всю допомогу, якої він потребував через тяжкі хвороби, якими він хворів та його безпорадний стан. 17 лютого 2022 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В період спільного проживання та подружнього життя вона доглядала [PERSON] , займалася його лікуванням, оскільки останній перебував в незадовільному стані здоров`я та безпорадному стані, внаслідок чого йому була встановлена третя група інвалідності довічно. Вона була єдиною близькою людиною померлого, оскільки відповідачів, який [PERSON] часто просив про допомогу, не надавала її йому, більше того не спілкувалися з ним та не відвідували його. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] не з`явився на його похорон. Всі витрати на ритуальні послуги та витрати пов`язані з похованням вона взяла на себе. Зазначила, що померлому [PERSON] належала на праві власності квартира по [ADDRESS] . Після знайомства [PERSON] з нею, останній виявив бажання змінити заповіт, а саме скласти його на користь неї. Відповідачі своїми умисними діями перешкоджали [PERSON] змінити заповіт на її користь, а саме моральним тиском. З цих підстав вона вважає, що відповідачі повинні бути усуненні від спадкування після смерті [PERSON] , через їх систематичне ухилення від допомоги батьку, вчинення умисних дій психологічного характеру, що перешкоджали померлому змінити заповіт в її користь. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року витребувати докази: -\~з Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи та Тернопільської університетської лікарні\~ інформацію про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , паспортні дані [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , з 01 січня 2009 року до моменту смерті [INFO] та належним чином засвідчені копії підтверджувальних документів; інформацію про тяжкі захворювання, які були наявні в [PERSON] , [INFO] , з 01 січня 2009 року до моменту смерті [INFO] та належним чином засвідчені копії підтверджувальних документів; інформацію про діагнози з якими проходив лікування [PERSON] , [INFO] , з 01 січня 2009 року до моменту смерті [INFO] та належним чином засвідчені копії підтверджувальних документів; інформацію про осіб, які супроводжували [PERSON] , [INFO] , під час проходження лікування, контактували з лікарями, оплачували медикаменти, лікування. -\~з Другої Тернопільської державної нотаріальної контори\~ належним чином засвідчені копії заповіту та копії усієї спадкової справи (заповідач [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 49808347, серія та номер бланку: ВРА 370614, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-966, місце посвідчення: Друга Тернопільська нотаріальна контора, дата реєстрації 20 серпня 2010 року). 09 травня 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Будз Т.В. подав відзив на позовну заяву. Вказав, що позовна заява [PERSON] не підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до осбтавин зазначених у частинах 3, 5 статті 1224 ЦК України, [PERSON] не може бути усунутий від спадкування, оскільки він не відноситься до кола осіб, які підпадають під вимоги частини 5 статті 1224 ЦК України, оскільки є спадкоємцем за заповітом. Зазначив про наявність розбіжностей обставин, викладених у позовній заяві [PERSON] . Зокрема, у позові остання стверджує, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] не надавали померлому допомоги, не спілкувалися з ним та не відвідували його, водночас позивач зазначає, що відповідачі умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміним або скасувати його і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Дан твердження є такими, що прямо суперечать один одному та взаємовиключними. З огляду на викладене, враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, які могли б слугувати підставою для усунення від права на спадкування за заповітом у зв`язку зі перешкоджанням відповідачами спадкодавцю скласти, змінити чи скасувати своє волевиявлення у заповіті, застосування положень частини 2 статті 1224 ЦК України при вирішенні даного спору є неможливим. Крім того, позивачем не надано доказів того, що спадкодавець хотів скасувати старий та скласти новий заповіт. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2023 року витребувано з Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи\~медико - експертну справу № 247 [PERSON] ,\~ [INFO] . Витребувано в приватного нотаріуса Терещук Лілії Іванівни копію спадкової справи № 69809219, заведеної 18 жовтня 2022 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 червня 2023 року відмовлено у прийняті до розгляду заяви [PERSON] поданої через представника [PERSON] про зміну предмета позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сампара Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Присутні в судовому засіданні представники відповідачів адвокати Будз Т.В. та Агєєв В.М. просили відмовити у задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 1986 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 травня 1989 року. [PERSON] належить квартира по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26540217 від 27 червня 2010 року, виданим ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №77424425 від 29 грудня 2016 року. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №1105 від 20 грудня 2012 року, констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит, супутні захворювання гіпертонічна хвороба. Як вбачається індивідуальної програми реабілітації інваліда від 03 грудня 2013 року №2053, констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 29 листопада 2014 року №1975, констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. З виписки з медичної карти стаціонарного хворого №01/6034 від 16 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом подагра, хронічний подагричиний артрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих, стоп, згинальні контрактури обох ліктьових суглобів, рецидивуючі синовіти колінних суглобів, кистей, вушних раковин, сольовий діатез, гіпертонічна хвороба. Як слідує з виписки з історії хвороби №01/05902 від 21 жовтня 2013 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом подагра, хронічний подагричиний поліартрит, загострення, часторецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих суглобів, ліктьових суглобів, в поєднанні з остеоартрозом. Згинальні контрактури обох ліктьових суглобів. Рецидивуючі синовіїти колінних суглобів, тофуси ліктьових суглобів, кистей, вушних раковин, колінних суглобів, сольовий діатез. Як вбачається з виписки медичної карти стаціонарного хворого №01/06890 від 07 грудня 2015 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом подагра, хронічний подагричиний артрит, стадія загострення, часторецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеоартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих, стоп, згинальні контрактури обох ліктьових суглобів, рецидивуючі синовіїти колінних суглобів, тофуси ліктьових суглобів, кистей, вушних раковин, колінних суглобів, гіпертонічна хвороба. з виписки медичної карти стаціонарного хворого №01/05355 від 30 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом хронічний подагричиний артрит, поліартрит, рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеоартрозом, з переважним ураженням суглобів ліктьових, кистей, колінних, гомілково-ступневих, міжфалангових стоп, ліктьових суглобів, згинально-розгинальниі контрактури ліктьових суглобів, міжфалангових суглобів кситей та стоп, колінних, множинні тофуси великих розмірі в ділянці ліктьових суглобів, кистей, стоп. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда від 06 грудня 2016 року №1867, констатовано, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит. Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №02183 від 13 березня 2017 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській комунальній лікарні №2 з діагнозом хронічний подагричний поліатрит рецидивуючий перебіг, з переважним ураженням суглобів кистей, колінних, ліктьових, множинні тофуси в ділянці ліктьових суглобів, кистей, стоп, гіпертонічна хвороба. Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №01/06066 від 06 листопада 2018 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом хронічний подагричиний артрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступневих, стоп в поєднанні з остеоартрозом, множинні тофуси в ділянках уражених суглобів, гіперхолестеролемія, гіпертонічна хвороб. Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №02631 від 26 березня 2018 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у Тернопільській комунальній лікарні №2 з діагнозом хронічний подагричний атрит, поліатрит, стадія загострення, часто рецидивуючий перебіг, активність ІІ ст., в поєднанні з остеартрозом, з переважним ураженням суглобів кистей, ліктьових, колінних, гомілково-ступеневих, стоп в поєднанні з остеоартрозом, множинні тофуси в ділянках уражених суглобів, гіпертонічна хвороба, метаболічна кардіопатія з частою лівовушною екстрасистолією, початкова катаракта, ангіопатія сітківки обох очей, гіпертонічна хвороба. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №02/11331 від 19 листопада 2018 року, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні КЗТОР «Тернопільська університетська лікарня» з діагнозом абсолютна некомпенсована глаукома, початкова ускладнена катаракта лівого ока (операція 14 листопада 2018 року), хронічний подагричиний артрит, поліатрит. З індивідуальної програми реабілітації інваліда від 13 грудня 2019 року №2078 вбачається, що [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина загальне захворювання опорно-рухового апарату, діагноз подагра, хронічний подагричний поліатрит, глаукома. 17 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 лютого 2022 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №251. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2022 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1962. За життя 20 серпня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори Нечай Л.С., зареєстрований в реєстрі за №1-966, яким [PERSON] заповів належну йому на праві власності квартиру за [ADDRESS] [PERSON] . З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №24530793 від 20 серпня 2010 року вбачається, що в реєстрі міститься інформації про складений [PERSON] заповіт 20 серпня 2010 року, посвідчений Другою тернопільською державною нотаріальною конторою, номер в реєстрі нотаріальних дій №1-966. На запит суду приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. надано копії матеріалів спадкової справи №40/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що 08 листопада 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 18 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 02 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона була знайома з [PERSON] з 2017 року. За час їх знайомства ні дочки, ні сина [PERSON] вона не бачила. Померлий казав їй, що підтримки від дітей він не мав. В її присутності [PERSON] казав, що залишить спадок своїй дружині [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приходила у гості до [PERSON] та [PERSON] . В ході їх спілкування [PERSON] повідомляв про те, що залишить спадок своїй дружині [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] обходила свого чоловіка [PERSON] , оскільки останній залишився без нікого. [PERSON] хворів, в нього були хворі руки та очі, йому проводили операцію, в лікарню він ходив з [PERSON] . Зі слів [PERSON] їй відомо, що діти [PERSON] відмовляли йому в допомозі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом. [PERSON] часто перебував у лікарні, [PERSON] знаходилася з ним. [PERSON] не хотів говорити про дітей, діти йому не допомагали. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, [PERSON] суду пояснила, що її чоловік [PERSON] хотів записати на неї квартиру. Його діти йому ніколи не допомагали. Вона разом з ним ходила в лікарню, при цьому він обурювався, що діти йому не допомагають. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до\~положень частини\~першої статті13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~1216,1218 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217,1223\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З`ясовано, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. відкрито спадкову справу №40/2022. За життя [PERSON] склав заповіт в користь свого сина [PERSON] , яким заповів належну йому квартиру [PERSON] . Крім того, спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом є його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] . Суд зауважує, що вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Згідно частини другої статті 1259\~ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування. Звертаючись до суду із позовом [PERSON] вказує на те, що з 2017 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , займалася його лікуванням, реабілітацією, забезпечувала нормальний щоденний побут, оплачувала житлово-комунальні послуги, надавала йому всю допомогу, якої він потребував через тяжкі хвороби, якими він хворів та його безпорадний стан. 17 лютого 2022 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В період спільного проживання та подружнього життя вона доглядала [PERSON] , займалася його лікуванням, оскільки останній перебував в незадовільному стані здоров`я та безпорадному стані, внаслідок чого йому була встановлена третя група інвалідності довічно. Вона була єдиною близькою людиною померлого, оскільки відповідачів, яких [PERSON] часто просив про допомогу, не надавала її йому, більше того не спілкувалися з ним та не відвідували його. Після смерті [PERSON] його син [PERSON] не з`явився на його похорон. Всі витрати на ритуальні послуги та витрати пов`язані з похованням вона взяла на себе. Після знайомства [PERSON] з нею, останній виявив бажання змінити заповіт, а саме скласти його на користь неї. Відповідачі своїми умисними діями перешкоджали [PERSON] змінити заповіт на її користь, а саме моральним тиском. З цих підстав вона вважає, що відповідачі повинні бути усуненні від спадкування після смерті [PERSON] , через їх систематичне ухилення від допомоги батьку, вчинення умисних дій психологічного характеру, що перешкоджали померлому змінити заповіт в її користь. З матеріалів справи, зокрема з медичної документації долученої до матеріалів справи вбачається, що при житті [PERSON] хворів, йому були встановлені різні діагнози, однак жодних доказів про безпорадний стан [PERSON] , а відтак необхідності отримувати сторонній догляд суду не надано. Із наявних у матеріалах справи доказів та з показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] проживав разом з позивачем [PERSON] , яка була його дружиною, за станом здоров`я [PERSON] був хворим, йому була встановлена третя група інвалідності , однак у безпорадному стані останній не перебував. Відповідно до положень цивільного законодавства, позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 1224\~ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, при розгляді спорів даної категорії підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги саме від спадкоємця, а в даному випадку від своїх дітей, відповідачів по справі, за умови отримання її від інших осіб, чи мали ці спадкоємці матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224\~ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Згідно положень п. 6 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] мав проблеми із здоров`ям. Разом з тим, жодних доказів про перебування [PERSON] у безпорадному стані, як про це зазначає позивач, і про те, що він потребував стороннього догляду суду не надано. Установлено судовим розглядом, що померлий [PERSON] проживав разом із своєю дружиною [PERSON] , позивачем у справі, отримував від неї всю необхідну допомогу та піклування. При цьому, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що спадкодавець потребував допомоги саме від своїх дітей, відповідачів по справі, а останні, у свою чергу, умисно ухилялися від надання такої допомоги. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення відповідачів від права на спадкування після смерті їх батька [PERSON] . При цьому, доводи позивача про те, що [PERSON] перебував в безпорадному стані, вона була єдиною близькою людиною померлого, оскільки відповідачів, яких [PERSON] часто просив про допомогу, не надавали її йому, більше того не спілкувалися з ним та не відвідували його, витрати пов`язані з похованням вона взяла на себе, не підтверджуються відповідними доказами. Зокрема, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що її чоловік [PERSON] при житті потребував допомоги саме від відповідачів, не доведено, що спадкодавець звертався до своїх дітей по допомогу, а останні, будучи обізнаним про необхідність надання такої допомоги та маючи можливість її надати, свідомо та умисно ухилялися від надання допомоги батькові. Суд не приймає до уваги доводи позивача, як на підставу для задоволення позову, про те, що після знайомства [PERSON] з нею, останній виявив бажання змінити заповіт, а саме скласти його на користь неї. Відповідачі своїми умисними діями перешкоджали [PERSON] змінити заповіт на її користь, а саме моральним тиском. З цих підстав вона вважає, що відповідачі повинні бути усуненні від спадкування після смерті [PERSON] , через вчинення ними умисних дій психологічного характеру, що перешкоджали померлому змінити заповіт в її користь. Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних доводів, зокрема щодо вчинення відповідачами умисних дій щодо перешкоджання [PERSON] змінити заповіт на користь позивача, а саме моральним тиском. При цьому, самі по собі такі доводи суперечать твердженням позивача щодо не спілкування відповідачів з батьком та не відвідування відповідачами останнього. Більше того, доводи позивача щодо вчинення відповідачами перешкод спадкодавцю у його бажанні змінити свій заповіт є безпідставними, оскільки спадкодавець на власний розсуд вправі змінити заповіт або скласти новий, яким буде скасовано попередні заповіти. Однак, жодним доказів щодо бажання спадкодавця скласти новий заповіт на користь позивача та вчинення, у зв`язку з цим протиправних дій зі сторони відповідачів, позивачем не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК). Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про усунення відповідачів від права на спадкування за заповітом не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про ухилення відповідачами від надання допомоги спадкодавцю, та не доведено, що вони вчиняли умисні дії чи бездіяльність з метою ухилитися від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю,\~та того що, спадкодавець, через тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Враховуючи положення статті 141\~ЦПК\~України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed