Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей народжених у шлюбі з відповідачем, зокрема сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно. Заявлені вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач тривалий час живе окремо від сім`ї, перебуває закордоном на заробітках. Добровільно коштів на утримання дітей не надає. Відповідач є особою працездатного віку, його заробітки завжди були достатньо високими, тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала суду заяву в якій клопотала проводити розгляд справи за її відсутності. Заявлений позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що його довіритель дійсно перебуває на даний час за межами України. Однак, у зв`язку з великим потоком мігрантів постійної роботи немає, доходи отримує від тимчасових заробітків, а тому на даний час стягнення аліментів у розмірі, що запропонований позивачкою вважає надмірним. Просив зменшити суму аліментів до визначеного законодавством мінімального розміру. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народжених у шлюбі з позивачкою дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають під її опікою та на її утримані. Шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають порізно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. З доводів позовної заяви встановлено, що відповідач фактично протягом останнього часу самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, що стало підставою звернення до суду. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач в даний час проживає закордоном, окремо від дітей, стверджує, що постійного заробітку немає, рівень його доходів при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, він може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка. Враховуючи встановлені обставини, вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених сторонами доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, беручи до уваги вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також враховуючи розумні потреби дітей і витрати, необхідні на придбання одягу, харчування, забезпечення їх життєвих потреб та інтересів, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей може бути визначити у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, як про це просить позивачка. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved