Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

У липні 2023 року до суду надійшла заява неповнолітньої [PERSON] про надання дозволу на шлюб, в якій заявник вказує, що позбавлена права самостійно за своїм волевиявленням укласти шлюб з [PERSON] , [INFO] , який наразі захищає Україну, про що свідчить військовий квиток. Вже тривалий час вони підтримують фактичні шлюбні відносини, між нею та [PERSON] склалися дуже теплі та щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. Їх підтримують батьки, які не заперечують проти укладання шлюбу. При зверненні до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було роз`яснено, що оскільки вона не досягла 18 річного віку, необхідно надати судове рішення про надання права на шлюб. Просить надати [PERSON] , [INFO] , право на шлюб із [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.07.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено судовий розгляд. Учасники справи, будучи належним чином та завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заявник та заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] звернулися з клопотанням про розгляд справи без їх участі, вказали, що заяву підтримують та просять задовольнити, представник заінтересованої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника у відповідності до чинного законодавства. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з положеннями ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Статтею 23 СК України встановлено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Дозвіл на укладення шлюбу неповнолітньою особою, яка досягла 16 років, надається лише на підставі рішення суду. Для вирішення питання щодо зниження шлюбного віку не вимагається отримання згоди батьками неповнолітніх. Їхня згода або, навпаки, заперечення проти реєстрації шлюбу їх неповнолітнім сином або донькою, вирішального значення для вирішення питання по суті не має. Проте їх позиція по даному питанню може бути, а інколи - повинна бути з`ясована у процесі прийняття рішення про зниження шлюбного віку. Відповідно до статті 34 ЦК України, у випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявниця [PERSON] є неповнолітньою особою та досягла шістнадцятирічного віку, що підтверджується копією її паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, виданого 14.02.2020 № [NUMBER] (орган, що видав № 5311) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області. Заінтересована особа [PERSON] є повнолітньою особою, що підтверджено копією його паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Генічеським РС УДМС України в Херсонській області. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб заявниці відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що між [PERSON] та [PERSON] склалися теплі та щирі стосунки, взаємні міцні почуття любові та поваги, вони мають намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці. Тому заява [PERSON] про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved