Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

У січні 2023 року позивач в особі свого представника звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 12 жовтня 2013 року між нею та [PERSON] і зареєстрованого в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 763. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, несумісність характерів та втрату почуття любові. З лютого 2020 року шлюбні відносини між ними припинені. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. У зв`язку з наведеним позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання, призначене на 06 вересня 2023 року, не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника. В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 12 жовтня 2013 року вІндустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 763, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2020 року. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач в своїй позовній заяві просила залишити їй прізвище чоловіка, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити « [PERSON] ». Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved