Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач просить суд виділити їй зі спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] дороги - в натурі 2/3 частки, що складатиме 35/100 (352793/996468) а також виділити їй зі спільної часткової власності 2/3 частки земельної ділянки за адресою [ADDRESS] дороги, кадастровий номер 5110136900:21:020:0002, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, у відповідності до висновку №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 20.10.2021 року. Крім того позивач просить суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцем до майна якого, у вигляді 1/3 частини, є [PERSON] , на нерухоме майно: домоволодіння під [ADDRESS] дороги та земельну ділянку, під [ADDRESS] дороги, кадастровий номер 5110136900:21:020:0002 та встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, рішення суду, після набрання законної сили, буде підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на: домоволодіння, утворене внаслідок виділу в натурі 2/3 часток домоволодіння під [ADDRESS] дороги, у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи; земельну ділянку, у площі та в межах точок кадастрових координат у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової земельно-технічної експертизи, утворену внаслідок виділу в натурі 2/3 часток із земельної ділянки, під №4, площею 0,0468, яка розташована [ADDRESS] дороги, кадастровий номер 5110136900:21:020:0002, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька сторін [PERSON] та отримання позивачем у власність спадщини у вигляді 2\\3 частки домоволодіння та земельної ділянки, вона не має можливості домовитись мирним шляхом з іншим спадкоємцем відповідачем - який не оформлює належну йому за законом 1/3 частку домоволодіння та земельної ділянки та не бажає вирішити питання щодо визначення порядку користування спільною власністю, в якою фактично проживає чим здійснює перешкоди позивачці у вільному володінні належної їй власністю. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечує та наполягає на несправедливому розподілу спадщини так як згідно усної домовленості із батьком, при житті останнього, відповідач за власні кошти здійснив значну добудову домоволодіння, яка незаконно увійшла до спадкової маси, а крім того вважає що позовні вимоги позивачці не доведені належними та допустимими доказами так як експертний висновок отриманий з порушенням процесуальних вимог, не враховує фактичний порядок користування вказаним домоволодінням та містить недостовірні данні як щодо самого факту здійснення експертами огляду земельної ділянки та домоволодіння так і стосовно складу приміщень домоволодіння і прибудов та їх технічного стану. 2. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~ Позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Одеси 12.11.2020 року ( т.1 а/с 1 ) та оплачена судовим збором у розмірі 6\~574,15 грн.( т.1 а/с 34 ). \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями \~ \~ \~ \~від 12.11.2020 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( т.1 а/с 32) \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( т. 1 а/с 38). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.11.2020 року було задоволено клопотання позивача та витребувані копії реєстраційних справ та технічної документації стосовно земельної ділянки та домоволодіння за адресою [ADDRESS] та копія спадкової справи №98/2011 заведеної щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] ( т.1 а/с 48) , та 09.12.20202 року судом отримані копії реєстраційних справ ( т.1 а/с 79) та 14.12.20202 року копія спадкової справи ( т.1 а/с 143), а також 14.12.2020 року копію технічної документації із землеустрою ( т.1 а/с 201). \~ \~ \~ \~07.12.2020 року від [PERSON] подана заява про відвід судді, яка була розглянута суддею Київського районного суду м. Одеси Бескровним Я.В. , який ухвалою від 22.12.2020 року відмовив у задоволенні відводу ( т.1 а/с 72). \~ \~ \~ \~16.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов ( т.1 а/с 239). Ухвалою суду від 14.04.2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід секретарю судового засідання ( т.2 а/с 24). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14.04.2021 року задоволено клопотання позивача про зупинення провадження у справі у зв`язку із проведенням судової комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи ( т.2 а/с 25). \~ \~ \~ \~03.12.2021 року до суду надійшов висновок №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складений 20.10.2021 року експертами [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим ухвалою від 10.12.2021 року поновлено провадження у справі ( т.2 а/с 38). На клопотання сторони відповідача експерти [PERSON] та [PERSON] , були викликані у підготовче засідання для пояснень по експертизі, та у зв`язку з їх виїздом за межами України, у зв`язку із повномасштабним вторгненням на територію України російських загарбників, виклик здійснювався в режимі відеоконференції , та 02.02.2023 року було здійснення опитування експерта [PERSON] . Ухвалою від 02.03.2023 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про перевірку експертного висновку та проведенні повторної судово-технічної експертизи ( т.3 а/с 12) . Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.05.2023 року апеляційна скарга [PERSON] на ухвалу суду від 02.03.2023 року повернути особі, яка її подала. Протокольною ухвалою від 15.08.2023 року, за участю сторін, закрите підготовче провадження із призначенням розгляду справи по суті. 3. Фактичні обставини, встановлені судом Як встановлено у судовому засіданні [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть сері [NUMBER] (т. 1 а/с 150). Згідно свідоцтва про право власності від 13.12.2007 року, виданого на підставі рішень виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2006 року №244, від 01.11.2007 року №1237, [PERSON] , на праві приватної власності, належав об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому, який складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 196,7 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м, літньої кухні літ «Б», вбиральні літ «В», погребу літ «Г», гаражу літ «У», сараю літ. «Ж», відображених у технічному паспорті від 17.05.2007 року (т.1 а/с 164). На підставі державного акту виданого на підставі рішення Одеської міської ради від 05.04.2008 року №2635-V, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка у [ADDRESS] , площею 0,0468 га, кадастровий номер 5110136900:21:020:0002 ( т.1 а/с 180). Із заявами про прийняття спадщини у вигляді домоволодіння [ADDRESS] до нотаріуса звернулись: - [INFO] син померлого [PERSON] ( т.1 а/с 145); - [INFO] донька померлого [PERSON] ( т.1 а/с 146). 03.02.2011 року дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] ( т.1 а/с 147). На підставі заяви [PERSON] від 09.08.2017 року, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 09.08.2017 року [PERSON] видані свідоцтво про право на спадщину у вигляді 2/3 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер нерухомого майна: 1312622651101) (т.1 а/с 195) а також 15.08.2017 року свідоцтво про право на спадщину у вигляді 2/3 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ( реєстраційний номер нерухомого майна: 1325134851101) (т.1 а/с 197). Згідно експертного висновку №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 20.10.2021 року експертами [PERSON] та [PERSON] , вбачається технічна можливість розділити об`єкт нерухомого майна домоволодіння, з відхиленням від розміру часток, згідно якого співвласнику [PERSON] з часткою 2/3, пропонується виділити частку яка складатиме 35/100 частин (352793/996468) у складі наступних приміщень : літ «А-2» - прибудову до житлового будинку, в складі приміщень 1-7 коридор, площею 5,0 кв. м; 1-13 житлову, площею 25,4 кв.м, сього загальною площею 30,4 кв.м; літ. «а1» - прибудову, у складі приміщень: 1-10 санвузол, площею 4,1 кв.м; 1-11 кухня, площею 12,2 кв.м, всього загальною площею 16,3 кв.м; літерою «А» - житловий будинок, в складі приміщень: 1-4 жила, площею 10,8 кв.м; 1-3 жила, площею 11,9 кв.м; всього загальною площею 22,7 кв.м; а також надвірні будівлі та споруди літ. «Е» гараж, літ. «Г» погріб під частиною будівлі, літ. «Б» літня кухня, літ. «В» вбиральня , літ. «Ж» сарай ,№4 огорожа , №5 огорожа, №6 огорожа , І - мостіння . Разом інвентарна вартість частки становить 352\~793 грн., а частка яка пропонується залишити іншому співвласнику розміром 65/100 ( 643675/996468) інвентарною вартістю 643\~675 грн. Фактичний розмір грошової компенсації [PERSON] , частка якою зменшиться , складатиме 311\~519 грн. Крім того [PERSON] пропонується виділити частину земельної ділянки площею 312 кв.м, що складатиме 2\\3 частини загальної площі 468 кв.м, земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка обмежена точками «Б-В-Г-Д-Е-Ж-З-И-К-Л-А-Б», з приляганням до фасадної лівої , правої та задньої зовнішніх меж земельної ділянки, що включає у тому числі площу, зайняту під частиною житлового будинку літ.«А», прибудовами літ. «а1 та А2», гаражем літ. «Е», літньою кутньою літ. «Б», вбиральнею літ. «В» та сараєм літ. «Ж» та описується та проходить наступним чином (в графічному додатку №7 відображено жовтим кольором) з наступним описом: - від лівої межі з точки «Б» вздовж лівої межі по прямій довжиною 27,66 м до точки «в»; - з точки «В» поворот праворуч і вздовж задньої межі по прямій довжиною 16,73 м до перетину в точці «Г»; - далі з точки «Г» поворот праворуч і по прямій довжиною 17,71м вздовж правої межі до перетину в точці «Д»; - з точки «Д» поворот праворуч і по осям між будинкових перегородок вздовж приміщень «1-2, 1-3, 1-11, 1-10» через точки Е та ж до перетину в точці «З»; - далі навскіс довжиною 2,0 м до перетину в точці «И»; - з точки «И» поворот ліворуч по прямій довжиною 8,0 м до перетину з будівлею гаража літ. «Е» в точці «К»; - далі з точки «К» поворот ліворуч і вздовж задньої стіни будівлі гаража літ. «Е» по прямій довжиною 2,2 м до перетину в точці «Л»; - з точки «Л» поворот праворуч і вздовж стіни будівлі гаражу літ. «Е» до перетину з фасадною межею в точці «А»; -з точки «А» поворот праворуч і здовж фасадної межі довжиною 5,2 м до перетину з лівою бічною межею в точці «Б». - від лівої межі з точки «8», вдовж фасадної межі довжиною 6,08 м до точки «1». 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із виділом співвласником частки з спільного часткового майна врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частиною третьою статті 364 ЦК України визначається, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою доказів та аргументів сторін Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником відокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Вказаний правовий висновок визначений у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №336/1136/19. 5.1 Судом, з урахуванням доказів наданих сторонами визнається доведеним що позивач є власником 2/3 частин домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Саме [PERSON] , згідно існуючої документації, залишається власником іншої 1/3 частки даної спільної часткової власності, правонаступником якого є спадкоємець [PERSON] який, у відповідності до вимог Цивільного кодексу України, подав заяву при прийняття спадщини але, не отримавши свідоцтво на право на спадщину, право власності на відповідну частку за собою не зареєстрував. Одночасно із цим суд приймає до уваги, що спадщина відкрилась [INFO] , про що [PERSON] було достеменно відомо, як і стосовно обсягу спадкової маси у вигляді всього домоволодіння, при що свідчить зміст заяви спадкоємця стосовно того яка саме спадщина відкрилась. Будь яких дій стосовно оскарження свідоцтва про право власності [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відповідач за весь цей час не здійснив, тому суд, враховуючи презумпцію правомірності правочину, визначену у ст. 204 ЦК України, вважає встановленим що на момент смерті [PERSON] саме йому на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS] , , яке складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 196,7 кв.м., житловою площею 100,9 кв.м, літньої кухні літ «Б», вбиральні літ «В», погребу літ «Г», гаражу літ «У», сараю літ. «Ж», відображених у технічному паспорті від 17.05.2007 року, і саме вказане домоволодіння і стало спадковою масою після смерті [PERSON] . Посилання на існування усної домовленості між відповідачем та батьком щодо права власності на всі прибудови, які були здійснені відповідачем за останнім суперечать дійсним правочинам та не підтверджуються жодним доказом. При розгляді даного питання судом враховується, що у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а розгляд справи відбувається судом з урахуванням вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Таким чином суд приходить до висновку що позивач є власницею 2/3 частин домоволодіння [ADDRESS] , співвласником іншої 1/3 частини залишається спадкодавець, правонаступником якого є відповідач, який, фактично вступив у володіння, не оформив за собою право власності на спадкове майно, а обсяг спадкової маси відповідає визначеному у свідоцтві про право власності спадкодавця. 5.2 Щодо прийняття в якості доказу висновку №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи проведеної за замовленням позивача , складений 20.10.2021 року експертами [PERSON] та [PERSON] , суд враховує наступне. За змістом вимог ст. 364 ЦК України суд, при вирішенні питання щодо виділу частку зі спільної часткової власності, повинен встановити наявність технічної можливості такого виділу, яка може бути встановлена лише відповідним висновком експерта. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України). Засобами доказування, відповідно до положень ч.2 ст. 76 ЦПК України, є : 1) письмові, речові та електронні докази; 2) висновки експертів; 3) показання свідків. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК України). Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством ( ч.1 ст. 102 ЦПК України). При вирішенні даного питання суд оцінює висновок за загальними критеріями належності, допустимості та достовірності. Вказаний висновок містить інформацію щодо предмета доказування можливості технічної виділу належної позивачу частки, тому критеріям належності ( ст. 77 ЦПК України) вказаний висновок відповідає. Зазначений висновок отриманий за результатами проведеного у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України експертного дослідження за замовленням сторони, тому вказаний висновок відповідає і критеріям допустимості, визначеним ст. 78 ЦПК України. Щодо достовірності висновку суд оцінює його у сукупності з іншими доказами технічним паспортом домоволодіння та свідоцтвами на право власності спадкодавця та спадкоємиці [PERSON] а також з урахуванням принципу «більшої переконливості» наданих сторонами доказів вважає його таким, що відповідає критеріям достовірності, так яку відповідач , який заперечував проти достовірності, фактично покладався на власні припущення, що згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України не може бути прийнято як доказування певних обставин, яки можуть бути доведені лише певними доказами ( експертним висновком). Судом, також, під час підготовчого засідання, неодноразово роз`яснювалось відповідачу та його представникам право на надання власних доказів для обґрунтування заперечень ( експертних висновків або інших доказів ), але сторона лише наполягала на призначення повторної експертизи у відповідності до вимог ч.2 ст. 113 ЦПК України , незважаючи на відмову у задоволенні вказаного клопотання, яке було залишено без змін судом апеляційної інстанції. Згідно вимог ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що експертний висновок №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи проведеної за замовленням позивача , складений 20.10.2021 року експертами [PERSON] та [PERSON] відповідає критеріям належного, допустимого та правдивого доказу а тому приймає його як доказ технічної можливості виділу належної позивачу частки з спільної часткової власності. Суд також враховуючи технічні питання яки відображені у висновку та необхідність зрозумілості рішення у частині його виконання визначає вищевказаний висновок №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складений 20.10.2021 року, як невід`ємну частину рішення. 5.3 При вирішенні справи судом також враховується, що позивач , яка є власником 2/3 частин домоволодіння, просить суд виділити їй з спільної часткової власності частку, яка значна менша ніж ідеальна так , згідно п.2 висновку №10/20 комісійної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи , пропонується виділ у особисту власність позивачці частку домоволодіння яка складає 35/100 (352793/996468) домоволодіння [ADDRESS] дороги, інвентарною вартістю 352793,00 гривень, при цьому не просить стягнути з відповідача вартість різниці між зменшеною та реальною часткою, тим самим не створюючи додаткового фінансового тягаря відповідачу, у користуванні якого після відповідного розподілу ( виділу ) залишається частка домоволодіння, яка фактично відповідатиме 65/100 частині, тому , на думку суду, висловлювання відповідача про несправедливість розподілу, по якому відповідачці буде належить більша частина домоволодіння всупереч усним домовленостям із батьком, не має під собою реального підґрунтя. Що стосується розподілу земельної ділянки то розподіл який відповідатиме реальної належної частки співвласників, на думку суду, відповідає вимогам закону та доведена належними та допустимими доказами у вигляді експертного висновку. 5.4 Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції). Виконання рішення суду чи судового наказу в цивільній справі здійснюється відповідно до статей 367-389 Цивільного процесуального кодексу, Закону «Про виконавче провадження», Інструкції Міністерства юстиції від 15 грудня 1999 року N 74/5 та інших правових актів. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні ( ч.1 ст. 267 ЦПК України). У даному випадку суду, з урахуванням суті спору, наявної заяви позивача про визначення у рішенні суду порядку його виконання, та механізму виконання рішення суду пов`язаного із реєстрацією за позивачем право власності на виділену їй частку з спільної часткової власності, вважає за необхідне визначити у рішенні суду порядок виконання даного рішення , зазначивши у резолютивної частині рішення суду, що після набрання рішення законної сили, воно є підставою для реєстрації права власності за [PERSON] на: домоволодіння, утворене внаслідок виділу в натурі 2/3 часток домоволодіння під [ADDRESS] дороги, у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи; земельну ділянку, у площі та в межах точок кадастрових координат у відповідності до встановленого варіанту виділу згідно висновку судової земельно-технічної експертизи, утворену внаслідок виділу в натурі 2/3 часток із земельної ділянки, під №4, площею 0,0468, яка розташована [ADDRESS] дороги, кадастровий номер 5110136900:21:020:0002, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови. 6. Питання розподілу судових витрат \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved