Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

11.07.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 14 лютого 2023 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін спільне життя не склалося. Вони проживають окремо, не спілкуються. Сім`я фактично розпалась та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства, відсутні взаєморозуміння, довіра, різниця характерів. Між ними виникли непорозуміння, у зв`язку з втратою один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, побут та ведення господарства. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, в зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 49, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, подружжя не бажає зберегти родинні стосунки, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved