Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

10 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 8 серпня 2008 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції, про що вчинено актовий запис № 26. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя та відсутність взаємопорозуміння. Тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, 21.08.2023 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського районного управління юстиції, актовий запис № 26 (а.с.10). Як стверджує позивач, сторони тривалий час проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, сторони бажають припинити шлюб, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved