Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про про встановлення факту про припинення трудових відносин. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 02.08.1992 року вона працювала завідуючою магазином №33 в м.Нікополь Спільного Підприємства «НікоРат». З 08.12.1993 по 07.12.1996 роки вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною. З 08.12.1996 року вона вийшла на роботу, але їй повідомили, що підприємство закривається і з 01.01.1999 року вже не працює та видали їй трудову книжку, але без запису, що вона звільнена. З 01.01.1999 року вона стала вести підприємницьку діяльність, надавала відомості до Пенсійного фонду та Податкової служби. На теперішній час Спільного Підприємства «НікоРат» не існує, відомостей про правонаступників немає, тому вона не може офіційно працевлаштуватися. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа Спільне підприємство «НікоРат» в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Заінтересована особа Головне Управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно трудової книжки [PERSON] 02.08.1992 року зарахована на посаду завідуючої магазином №33 м.Нікополь Спільного Підприємства «НікоРат» (а.с.4). 12.07.1991 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.7). 25.12.1996 року [PERSON] отримала свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (а.с.6). Відповідно до листа Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 16.03.2023 року підтвердити трудовий стаж на підприємстві СП «НікоРат» не можливо, оскільки книга наказів СП «НікоРат» до архівного відділу Нікопольської райдержадміністрації на державне зберігання не передавалась (а.с.8). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, записів стосовно Спільного Підприємства «НікоРат» в Єдиному реєстрі не знайдено (а.с.9). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Статтею 43 Конституції України кожному гарантоване право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст.5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до п 2.2,2.3,2.4,2.6,2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993№ 58, до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою. Враховуючи, що факт припинення з 31 грудня 1998 року трудових відносин заявниці зі Спільним Підприємством «НікоРат» в судовому засіданні доведений належними та допустимими доказами, проте внести відповідний запис до трудової книжки не видається можливим у зв`язку з ліквідацією організації та відсутності правонаступників, що порушує її право на проведення звільнення у відповідності до вимог діючого законодавства, іншого способу захисту окрім звернення до суду немає, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved