Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

04.10.2021 позивачі звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом. В обґрунтування позову вказують, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24.10.2016 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30.06.2007 кошти в сумі 99523,28 грн. З матеріалів справи [PERSON] отримала інформацію про відступлення прав вимоги до неї від ПАТ КБ «Надра» до ФК «Дніпрофінансгруп». Вказує, що [PERSON] , яка підписала договір про відступлення прав від імені ПАТ КБ «Надра» на підставі довіреності не мала повноважень на підписання спірного договору від 23.07.2020. Також в спірному договорі йдеться і про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, однак докази передачі такого договору від ПАТ КБ «Надра» до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» немає. Зазначає, що відповідачі не направляли на їх адреси письмові повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із зазначенням в ньому визначеної грошової вимоги, яка підлягає виконанню. Відповідно позивачі не мали можливості скористатися правом вимагати від фактора надання доказів того, що відступлення права грошової вимоги мало місце. Відповідно до реєстру прав на нерухоме майно іпотекодержателем квартири [ADDRESS] є ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп». Запис внесений на підставі рішення нотаріуса Литвинової Н.М. від 27.07.2020. При цьому належних підстав для такого рішення з боку відповідачів не надано. При цьому вказана квартира є власністю 4 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, 23.07.2020 приватним нотаріусом Литвиновою Н.М. вчинено виконавчий напис на кредитному договорі № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007. Вважають такий виконавчий напис незаконним, оскільки повідомлення іпотекодержателя про усунення порушень не отримували, жодного розрахунку заборгованості по зміні суми боргу вони не отримували, суму боргу вважають спірною. Також вказують, що спірний виконавчий напис став підставою для звернення ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» із заявою про відкриття виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця Петренко Д.О. від 19.07.2020 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на суму 150347,05 грн. Також, цього ж дня винесена постанова виконавцем про стягнення з [PERSON] основної винагороди в сумі15039,70 грн та витрат виконавчого провадження в розмірі 500 грн. Просять визнати недійсним договір № GL48N718070_ I _5 про відступлення прав вимоги від 23.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про купівлю-продаж прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвинової Н.М. про державну реєстрацію за ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» прав та їх обтяжень від 27.07.2020 щодо квартири [ADDRESS] ; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.07.2020 приватним нотаріусом Литвиновою Н.М. та зареєстрований за № 137; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Петренко Д.О. від 19.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66120261 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 150\~347,05 грн; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Петренко Д.О. від 19.07.2021 про стягнення з [PERSON] основної винагороди в сумі 15039,70 грн та визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Петренко Д.О. від 19.07.2021 про визначення для боржника [PERSON] мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 500 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 11.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків. 20.10.2021 позивачами подано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 21.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Також ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 21.10.2021 відмовлено позивачам у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 07.12.2021 задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області від 16.12.2021 закрито підготовче провадження. 11.01.2022 представником відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на позовну заяву, вважає позов безпідставний та зазначає, що позивачами не надано жодного доказу щодо недійсності укладеного між Банком та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» договору про відступлення права вимоги та недоведення позивачами порушення їх прав. Просить у задоволенні позову відмовити. 12.01.2022 представником відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» подано відзив на позовну заяву. Вказує, що на дату укладення договору про відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] за кредитним договором була 150347,05 грн. Вказана заборгованість включена в п.372 Додатку № 2 до Договору від 23.07.2020. Тому за результатами укладеного Договору про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набув чинних прав кредитора, а також відповідних прав іпотекодержателя та обтяжувача за іпотекою за договором іпотеки від 30.07.2007. Доказів недійсності спірного договору позивачами не надано, тому його правомірність презюмується. Просить у задоволенні позову відмовити. 28.01.2022 позивачами подано заперечення на відзив відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп». 21.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса. Розпорядженням Верховного\~Суду від\~14.03.2022\~р.\~N\~7/0/9-22\~Про зміну\~територіальної підсудності\~судових справ\~в умовах\~воєнного стану\~змінено територіальну\~підсудність судових\~справ Шевченківського\~районного суду\~Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. Відповідно до супровідного листа, справа надіслана Шевченківським районним судом Харківської області 23.03.2023 Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 28.03.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 27.04.2023 залучено до участі у справі належного відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та виключено з числа відповідачів директора Фонду Рекрут С.В. 27.06.2023 відповідачем Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, направлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що договір про відступлення права вимоги є правомірним, жодних доказів його недійсності позивачами не надано, а у позивачів відсутнє порушене або оспорюване право, яке б підлягало захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 03.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надіславши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а.с.44 т.2). Відповідач ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника та подав додаткові пояснення по справі, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвинова Н.В. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. в судове засідання не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.07.2007 між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6/1/11/2007/840-К/143, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 3000 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором, на споживчі цілі. Строк надання кредиту до 29.07.2015 (а.с.60). Також, 30.07.2007 між ВАТ «КБ Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Томчук С.М., за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку банку квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.143-144). Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18.10.2016 позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007 в розмірі 99\~523,28 грн та судові витрати (а.с.16-17). На підставі постанови Національного банку України від 04.06.2015 № 356 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.05.2020 про затвердження умов продажу активів та оголошено відкриті торги (аукціон) з продажу активів (майна) ПАТ «КБ «Надра». 22.05.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп"\~\~ стало переможцем вищезазначених торгів. 23.07.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007, що укладений між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , у тому числі за договором іпотеки від 30.07.2007 (а.с.7-8) Відповідно до Додатку № 2 до договору загальний розмір заборгованості [PERSON] на день укладення договору про відступлення права вимоги складає 150\~347,05 грн (а.с.141) Відповідно до витягу з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно, іпотекодержателем за договором іпотеки від 30.07.2007 є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.12-13) ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як новий кредитор, повідомило позичальника [PERSON] про відступлення від ПАТ КБ «Надра» прав вимоги за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007, шляхом надсилання [PERSON] відповідного повідомлення, яке отримано [PERSON] 03.08.2020 (а.с.145, 146). Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 13.04.2021, справа № 637/590/16, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02.09.2021, замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18.10.2016 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007 на правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 11.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості у розмірі 150\~397,05 грн за період з 19.04.2019 по 10.12.2020 (а.с.65 т.2) 19.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису (а.с.9) 19.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження боржника [PERSON] 500 грн (а.с.10) Також, 19.07.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. визначено розмір основної винагороди по виконавчому провадженню 15039,70 (а.с.11). Позивачі, звертаючись до суду з позовом, просять визнати недійсним договір про відступлення права вимоги між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію за ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» прав та їх обтяжень щодо квартири; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.07.2020 приватним нотаріусом; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію за ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» прав та їх обтяжень щодо квартири, суд вказує наступне. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Частиною 3 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження №12-1гс21) зазначено, що договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Натомість договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умови. Якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, суд не має підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому. Оскільки сторони договору купівлі-продажу майнових прав у процедурі ліквідації банку фактично уклали договір купівлі-продажу права вимоги, на виконання якого здійснена цесія, то її сторонами можуть бути будь-які фізичні або юридичні особи. Крім того, положення нормативно-правових актів, які врегулювали процедуру ліквідації банку, допускають продаж на конкурсних засадах майна банку, що перебуває у стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами забезпечення виконання зобов`язання будь-яким суб`єктам правовідносин, зокрема і без статусу банку або іншої фінансової установи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 640/14873/19). Сам по собі факт укладення договору відступлення не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме в такому розмірі, який вказано у спірному договорі. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів. Щодо посилання позивача про розбіжності у сумі заборгованості переданої по спірному договору, то такі є предметом окремого судового розгляду та не входять до предмета доказування у даній справі. Крім того такі доводи не є підставою для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги. Враховуючи, що зі змісту оспорюваного договору відступлення права вимоги вбачається, що у ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів, воля сторін правочину була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання в судовому порядку його недійсними з підстав наведених у позовній заяві. Крім того, позивачі не довели належними доказами, що оспорюваний договір порушує їх права. Оскільки вимоги позову про скасування рішення про державну реєстрацію є похідними від вимог про визнання договору недійсним, то такі також задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.06.2021 приватним нотаріусом, суд зазначає наступне. Статтею 50 Закону України Про нотаріат визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. \~ \~ \~ \~Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, вказаний пункт, яким було доповнено Перелік, шляхом внесення змін до нього, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 визнано незаконним та не чинним, про що мається відповідний запис у преамбулі Переліку. Таким чином, враховуючи, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 набрала чинності з моменту її проголошення та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Переліком з 22 лютого 2017 року не передбачено переліку\~документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В той же час, слід зазначити, що пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Як встановлено судом, що укладений між позивачем та ВАТ\~КБ «Надра» кредитний договір від 30.07.2007, копія якого знаходиться в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально, вказаний факт також не спростовано відповідачем. Окрім того, в матеріалах справи є рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 18.10.2016 за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007 в розмірі 99\~523,28 грн та судові витрати. Саме за вказаним рішенням має бути виданий виконавчий лист, який повинен пред`являтися до примусового виконання. Отже, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису було порушено його порядок, зокрема нотаріусом застосовано пункт Переліку документів, за якими стягнення заборгованості за кредитним договором провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172\~без врахування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а також вчинено виконавчий напис стосовно стягнення заборгованості за договором, який нотаріально не посвідчений та за наявності рішення суду з таких самих підстав, суд вважає, що права позивача підлягають судовому захисту, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Тому, позовні вимоги в частині визнання недійсним виконавчого напису нотаріуса підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною 1\~ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини). Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби урегульований у\~статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74). Із наведеного слідує, що у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, може бути розглянута скарга на дії державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства. Тобто юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання. За правилами адміністративного судочинства мають оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження. Таким чином позовні вимоги про скасування постанов приватного виконавця, який виконує виконавчий напис нотаріуса, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції адміністративного суду. Аналогічних висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16-ц, від 16січня 2019 року у справі № 826/7941/17 та від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17. Згідно ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Отже, враховуючи що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження стосуються виконання виконавчого напису, виданого нотаріусом, а не судом, такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Outcome: partial