Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Почерняк І.С. та представник відповідача [PERSON] - адвокат Білан Л.М. звернулися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача [PERSON] - адвокат Почерняк І.С. просить стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 44 000 грн. та відповідно відмовити відповідачу у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат, та у разі якщо суд дійде висновку про необхідність їх стягнення - зменшити їх суму, обґрунтовуючи тим, що до заяви, яка адресована суду додано опис вкладення, фіскальний чек та поштову накладну, зі змісту яких вбачається, що лист із вмістом «Заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення з додатками на 20 арк.» начебто був напрвлений на ім`я [PERSON] із зазначенням номера телефону представника позивача, однак номер отримувача є обов`язковим реквізитом поштового відправлення. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат у відповідності до ст. 144 ЦПК України, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Якщо сума витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього розрахунку. Відповідач при новому розгляді справи не подавав заяв по суті чи орієнтовних розрахунків судових витрат, при цьому відповідач за власним підписом зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витра, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 30 000 грн. Заявлені до стягнення витрати не є обґрунтованими чи такими, що неминуче пов`язані з розглядом справи. Додані документи про фактичні розрахунки не підтверджують їх пов`язаність з наданням правничої допомоги. Одиниця вартості гонорару є завищеною та не відповідає ринковим цінам. При цьому також просить стягнути з відповідача на користь позивача 44 000 грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Білан Л.М. просить задовольнити заяву щодо стягнення з позивача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 62 560 грн. та, відповідно, відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про відмову у стягненні витрат на правову допомогу та відмовити у задоволенні клопотанні представника позивача про стягнення понесених витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача. Зазначає про те, що укладено договір про надання правової допомоги уже на стадії розгляду справи по суті, відповідач не надавав до суду відзив ( який є заявою по суті в розумінні ч. 2 ст. 174 ЦПК України) у встановлений судом строк. В подальшому відповідач захворів на ковід, при цьому 24.02.2022 розпочалася військова агресія проти України, відповідач разом з малолітніми дітьми виїхав з України, про призначення підготовчого засідання не було відомо, реєстри не працювали. Відтак, попередній розрахунок витрат на правничу допомогу не надавався, проте це не позбавляє відповідача права на відшкодування судових витрат на правничу допомогу. Суд вирішує це питання на власний розсуд ( ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Просить прийняти до уваги,що адвокат Білан Л.М. належним чином здійснювала свої повноваження. В судовому засіданні представники сторін - адвокати Почерняк І.С. та Білан В.М. підтримали вимоги заяв та клопотань, посилаючись на викладене. Як встановлено, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з вимогою до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 589 500 грн., як частину коштів, отриманих відповідачем в якості доходу (орендні платежі) від користування належною позивачу частиною кв. [ADDRESS] . 20 червня 2023 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених судових витрат представником відповідача надано Договір про надання правової допомоги від 23 лютого 2022 року, Додаток № 2 від 10 серпня 2022 року до Договору про надання правової допомоги, де в п.1.2 Додатку зазначено, що Гонорар адвоката за надання правничої допомоги встановлюється у формі погодинної оплати з розрахунку 3 600 грн. за 1 год. При огляді детального опису робіт, виконаних адвокатом, остання оцінює загальну вартість послуги за Договором згідно з Додатком № 2 від 10.08.2022 на суму 62 560 грн. На виконання умов адвокатом надано детальних опис правничих послуг на вище вказану суму. Відповідно до сталої практики Верховного Суду, до витрат на правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи як окремі не включаються аналіз матеріалів та консультування клієнта, оскільки вони нерозривно пов`язані зі здійсненням представництва інтересів (вказані у Акті № 1 від 12.12.2022 під № 1). Також до судових витрат включено «підготовку» зави відповідача про застосування строків позовної давності, яка в справі була наявна та подана іншим представником відповідача, тому підготовка та подання такої заяви не були необхідними чи об`єктивно зумовленими. Щодо Акту № 2 від 23.06.2023, то правнича допомога, що вказана у такому Акті в частині п.п.1,5 також не є такими, що мали неминуче бути понесені відповідачем, оскільки мова йде про підготовку додаткових пояснень від імені відповідача, які не є заявами по суті спору, не вимагаються процесуальним законодавством, їх подання здійснено на розсуд відповідача чи представника, а отже такі витрати не були необхідними. Платіжна інструкція на суму 11 910 грн., що подана представником відповідача начебто у підтвердження повесених відповідачем витрат, не є доказом оплати гонорару адвокату з огляду на призначення платежу «перевод личных денег». Платіжна інструкція на 18 250 грн. не містить інформації про адресата платежу. Законодавець у ст. 137 ЦПК України чітко визначив, що для визначення розміру витрат має значення лише правова допомога (дії), яка пов`язана зі справою, тобто прямо стосується предмету спору і може мати доказове значення по справі. Виходячи з наведеного, заявлена відповідачем сума витрат не відповідає складності справи, тому суд дійшов висновку щодо часткового задоволення клопотання і стягнення понесених витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. Що стосується клопотання позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 44 000 грн., то суд зазначає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у позові, судові витрати у розмірі 44 000 грн., пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: partial