Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Яроміч О.В. звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 26.10.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що спільне життя сторін не склалося, в провадженні Уманського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У березні 2022 року позивач разом з донькою виїхала до Німеччини, де проживає і на даний час. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач матеріально дочці не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого позивач сама повністю утримує дитину та забезпечує її всім необхідним. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 22.08.2023\~до Уманського\~міськрайонного суду\~від відповідача\~ [PERSON] \~надійшла заява\~в якій\~зазначає,\~що в\~частині позовних\~вимог,\~щодо стягнення\~аліментів на\~утримання його\~доньки не\~заперечує,\~в частині\~стягнення на\~користь позивача\~витрат на\~правову допомогу\~просить відмовити\~повністю.\~Одночасно повідомляє\~суд,\~що він\~не ухиляється\~та не\~ухилявся від\~утримання своєї\~доньки,\~позивачка не\~зверталася до\~нього за\~для вирішення\~даного питання,\~більш того\~між ними\~була домовленість,\~що він\~відкриє накопичувальний\~рахунок на\~ім`я їхньої\~доньки,\~щоб при\~досягненні нею\~повноліття вона\~отримала всі\~кошти,\~котрі будуть\~на рахунку,\~що ним\~і було\~зроблено.При визначенні\~суми відшкодування\~витрат на\~правничу допомогу\~суд має\~виходити з\~критерію реальності\~адвокатських витрат\~(встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру\~з огляду\~на конкретні\~обставини справи\~та фінансовий\~стан обох\~сторін.Ті самі\~критерії застосовує\~ЄСПЛ,\~присуджуючи судові\~витрати на\~підставі статті\~41\~Конвенції.\~Так,\~у справі\~"Схід/Захід\~Альянс Лімітед"\~проти України"\~(заява\~№ 19336/04)\~зазначено,\~що заявник\~має право\~на компенсацію\~судових та\~інших витрат,\~лише якщо\~буде доведено,\~що такі\~витрати були\~фактичними і\~неминучими,\~а їхній\~розмір -\~обґрунтованим (пункт\~268).\~У рішенні\~ЄСПЛ від\~28\~листопада 2002\~року "Лавентс\~проти Латвії"\~зазначено,\~що відшкодовуються\~лише витрати,\~які мають\~розумний розмір.\~Згідно зі\~статтею 11\~ЦПК України\~суд визначає\~в межах,\~встановлених цим\~Кодексом,\~порядок здійснення\~провадження у\~справі відповідно\~до принципу\~пропорційності,\~враховуючи:\~завдання цивільного\~судочинства;\~забезпечення розумного\~балансу між\~приватними й\~публічними інтересами;\~особливості предмета\~спору;\~ціну позову:\~складність справи:\~значення розгляду\~справи для\~сторін,\~час.\~необхідний для\~вчинення тих\~чи інших\~дій,\~розмір судових\~витрат,\~пов`язаних\~із відповідними\~процесуальними діями,\~тощо.\~Метою впровадження\~цього принципу\~пропорційності є\~забезпечення особі\~можливості ефективно\~захистити свої\~права в\~суді,\~ефективно захиститись\~у разі\~подання до\~неї необгрунтованого\~позову,\~а також\~стимулювання сторін\~до досудового\~вирішення спору.Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підтягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. А тому зважаючи на той факт, що розмір понесених витрат на правову допомогу не є співмірним ціні позову та не являється розумним у даній категорії справ, просить відмовити у стягненні з нього на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про часткове задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що з 26.10.1996 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина, [PERSON] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 02.06.2023 року між адвокатом Яроміч О.В. та Високою Т.А. було укладено договір № 167 про надання правової допомоги (а.с.12). Згідно наданих представником позивача: Додаткової угоди до договору № 167 про надання правничої допомоги від 10.08.2023 р., Акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 10.08.2023 р., довідки про отримання коштів № 167/3 від 10.08.2023 р., на професійну правничу допомогу [PERSON] витратила 10 000,00 грн. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про їх стягнення, оскільки представником позивача не надано суду належного бухгалтерського документу (квитанції до прибуткового касового ордера тощо) про сплату позивачем зазначеної суми витрат. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial