Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

У листопаді 2022 року Приватна фірма «Ордекс» (далі ПФ «Ордекс») звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, та свої вимоги мотивує тим, що в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій від 26 лютого 2016 року № ГД-1-18/2016 між нею та Акціонерним товариством «Мегабанк» було укладено ряд кредитних договорів, а саме: - кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-1 від 28 березня 2016\~року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав у грошові кошти на розмірі 1\~700\~000 грн на строк з 28 березня 2016 року до 22 лютого 2021 року зі сплатою 27 % річних з 28 березня 2016 року по 31\~травня 2018 року (включно), 25% річних з 01 червня 2018 року по 22\~лютого 2021 року (включно); - кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-4 від 16 травня 2017 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 1\~190\~269\~грн 23 коп. на строк з 16 травня 2017 року до 25 лютого 2021 року (включно) зі сплатою 25 % річних з 16 травня 2017 року по 31 травня 2018 року (включно), 23% річних з 01 червня 2018 року по 25\~лютого 2021 року (включно); - кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-5 від 23 березня 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 1\~000\~000 грн на строк з 23 березня 2018 року до 22 березня 2019 року зі сплатою 23\~% річних; - кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-6 від 18 січня 2019 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 949\~239 грн 76 коп. на строк з 18 січня 2019 року до 20\~березня 2020 року зі сплатою 23\~% річних; - кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-7 від 15 лютого 2019 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 700\~000 грн на строк з 15\~лютого 2019 року до 20\~березня 2020 року зі сплатою 23\~% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами між нею та АТ «Мегабанк» було укладено іпотечний договір №1-18/2016-МК-UАН-З від 26 лютого 2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), посвідчений 26 лютого 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим №\~361, відповідно до якого у забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій № ГД-1-18/2016 від 26 лютого 2016 року вона передала у заставу банку нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», а саме: - кафе з мотелем та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме літера 1.А - кафе з мотелем, загальною площею 327,5 кв.м, літ а, а1, а2, а3. а4, а5, а6 прибудови; літ. цок. цокольний поверх, загальною площею 207,6 кв.м; літера м/с мансардний поверх, загальною площею 163,5 кв.м, літера Б баня; літера В будівля охорони, літера Г вбиральня, літери Д,Ж,3,И,К навіси; літера Е сарай; літній майданчик з навісом, літера І літній майданчик; № 1-5 огорожа. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 298029659101; - земельна ділянка загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , під номером 1 (один). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 468754359101. Позивач зазначає, що 21 квітня 2021 року АТ «Мегабанк» направило йому вимогу № 91-3063, в якій зазначено, що у разі невиконання вимоги про погашення заборгованості банк має право задовольнити вимоги в порядку ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та розділу 5 п. 5.2., п. 5.2.1 іпотечного договору №1-18/2016-МК-UАН-3 від 26 лютого 2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін) та розділу 5 п, 5.2., п. 5.2.1 іпотечного договору № 18/2016-МК-UАН-3-1 від 28 березня 2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін). 24 лютого 2020 року на підставі вказаних договорів іпотеки приватний нотаріус Сумського нотаріального округу Нагорна Н.В. зареєструвала за банком право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що в даному випадку в нотаріуса були відсутні підстави для прийняття вказаного рішення, оскільки в особи, яка діяла від імені іпотекодержателя, були відсутні повноваження на подання приватному нотаріусу документів та заяви про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, оскільки у виданій АТ «Мегабанк» довіреності від 18 грудня 2019 року № 13-3/19Д не визначено конкретну дію, яку банк доручає повіреному, а саме подавати заяви про реєстрацію права власності. Крім того, заборгованість згідно всіх кредитних договорів була погашена після набуття у власність кафе з мотелем та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] \~24\~лютого 2021\~року о\~16-годині\~00\~хв.\~Отже,\~з 24\~лютого 2021\~року після\~16-години\~було відсутнє\~основне зобов`язання\~та відповідно\~відсутнє право\~іпотеки щодо\~земельної ділянки,\~кадастровий номер\~5910136300:06:019:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також в порушення вимог статті 37 Закону України «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 1127), банк не надав нотаріусу звіт суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість нерухомого майна, як і не погодив з Фірмою ціну набуття права власності на предмет іпотеки. Отже, перехід права власності був здійснений без проведення належним чином оцінки вказаного нерухомого майна на момент переходу такого права власності, оскільки нотаріусу не надано звіт про оцінку майна, оскільки іпотекодержатель набуває предмет іпотеки на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Також позивач не погоджується з визначеним розміром заборгованості, що є також підтвердженням незаконного набуття на нього права власності та вважає, що розмір заборгованості в частині нарахування штрафу згідно п.7.1.1 кредитних договорів визначено невірно. Звертає увагу на те, що штрафні санкції за кредитними договорами не могли бути нараховані та погашені в повному обсязі в період з 16 квітня 2020 року по 24 лютого 2021 року при зверненні стягнення в позасудовому порядку, оскільки позивач звільнений від обов`язку сплатити на користь банку неустойку, штраф, пеню за таке прострочення за період з 12 березня 2020 року по 24 лютого 2021 року (дату реєстрації права власності за банком на предмети іпотеки) згідно Закону України від 16 червня 2020 року № 691-IX. Оскільки спірна земельна ділянка була неодноразово відчужена і в подальшому набуто право власності на неї відповідачем, тому вважає, що належним способом захисту порушеного права є пред`явлення саме віндикаційного позову. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить витребувати із чужого незаконного володіння у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 468754359101) на користь Приватної фірми «Ордекс». Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2022 року вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] у задоволенні позову просить відмовити та зазначає, що він придбав нерухоме майно відповідно до порядку, визначеного законом на відплатній основі. Він не перебував у будь яких стосунках з позивачем та третіми особами і, здобуваючи земельну ділянку був впевнений у тому, що АТ «Мегабанк» має повне право на відчуження майна, що є предметом іпотеки, тому він є добросовісним набувачем. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речовоправового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Позивач же, обґрунтовуючи позовні вимоги, не надав суду доказів того, що третя особа АТ «Мегабанк» не мала права набути у власність вказане нерухоме майно (предмет іпотеки) шляхом звернення стягнення, відчужувати його, і це відбулося не з волі позивача, а іншим шляхом. За змістом аргументів позивача (іпотекодавця) нерухоме майно, що було предметом іпотечного договору, перейшло у власність АТ «Мегабанк» поза його волею, оскільки банк припустив порушення встановленого законом порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, це тільки слова, які не підтверджуються жодним доказом. Також зауважує, що позивач не заперечує те, що у нього та АТ «Мегабанк» існували кредитно-фінансові стосунки, та внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами у нього утворилась заборгованість перед банком. Позивач погоджується з тим, що АТ «Мегабанк», як іпотекодержатель, відповідно до умов кредитних і іпотечних договорів, Закону № 898-ІV мав право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, банк неправильно розрахував заборгованість позивача і звернув стягнення на предмет іпотеки, вартість якого є не співмірною з розміром заборгованості. Таким чином, спір, що виник між позивачем, відповідачем та третіми особами стосується лише вартості нерухомого майна (предмета іпотеки), на яке в законному поряду АТ «Мегабанк» отримало право власності. Зазначає, що укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець позивач брав на себе усі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання за кредитними договорами (у межах вартості предмета іпотеки), а тому фактично надавав свою згоду на задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки. Щодо змісту довіреності № 13-3/9д від 18 грудня 2019 року, то вважає, що в ній чітко визначені юридичні дії, які належить вчиняти представнику банку, ці дії є правомірними, конкретними та здійсненими в інтересах АТ «Мегабанк». Цією довіреністю передбачені повноваження представника, потрібні саме для здійснення реєстраційної дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому, вимоги ч. 3 ст. 244 ЦК України дотримані в повному обсязі, ніяких перевищень повноважень не відбувалося. У зв`язку з цим, у приватного нотаріуса Нагорної Н.В. не було жодної підстави для відмови у прийнятті довіреності. Крім того, хибними є доводи позивача про те, що АТ «Мегабанк» оцінку предмету іпотеки не проводив, жодним доказом не підтверджені і не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що АТ «Мегабанк» були надані державному реєстратору усі документи, передбачені Законом, а тому в діях приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н.В. відсутні будь-які ознаки протиправності. У письмових поясненнях третя особа АТ «Мегабанк» вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, зазначає, що позивач проігнорував вимоги банку, порушення кредитних договорів не усунув, у зв`язку з чим банк відповідно до норм ЦК України, Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечних договорів звернув стягнення на предмети іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності для задоволення своїх вимог за кредитними договорами. Так, 24 лютого 2021 року АТ «Мегабанк» було надано заяву про державну реєстрацію прав, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі іпотечного договору №\~1-18/2016-МК-UАН-З від 26\~лютого 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В.; договору № 1 про внесення змін до іпотечного договору №\~1-18/2016-МК-UАН-З, посвідченого 26\~лютого 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим №\~361; договору № 2 про внесення змін до іпотечного договору №\~1-18/2016-МК-UАН-З, посвідченого 26\~лютого 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим №\~361; договору № 3 про внесення змін до іпотечного договору №\~1-18/2016-МК-UАН-З, посвідченого 26\~лютого 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим №\~361. Матеріалами справи підтверджено, що іпотечний договір №\~1-18/2016-МК-UАН-З від 26\~лютого 2016 року містить розділ 5 «Звернення стягнення на предмет іпотеки. Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя». Стосовно оцінки об`єктів нерухомості щодо яких подано заяву про державну реєстрацію прав власності, то зазначає, що державним реєстратором на виконання вимоги п. 61 Порядку отримано відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації на підставі висновку про вартість об`єкта оцінки; дата оцінки 11 лютого 2021 року; виконавець звіту ФОП [PERSON] , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №\~965/18 від 11 грудня 2018 року. Стосовно відсутності у представника АТ «Мегабанк» повноважень при поданні документів для реєстрації права власності, то зауважує, до в матеріалах справи наявна довіреність №\~13-3/19\~д, посвідчена 18 грудня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., відповідно до якої представник банку заступник голови правління Пономаренко\~О.А. має право, серед іншого, вчиняти правочини від імені банку, підписувати заяви, у тому числі про припинення записів про обтяження (заборони відчуження нерухомого майна) та іншого речового права (іпотеки) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна. Також зазначає, що до заяви про реєстрацію права власності відповідно до вимог законодавства надано довідку про стан заборгованості ПФ «Ордекс» перед АТ «Мегабанк» про заборгованість станом на 23 лютого 2021 року. Отже, державна реєстрація прав на земельну ділянку за АТ «Мегабанк» проведена в чіткій відповідності до норм чинного законодавства України та відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25\~грудня 2015 року №\~1127. Окрім того, вважає, що застосування до спірних правовідносин приписів ст. 388 ЦК України неможливо, оскільки порушень прав власності ПФ «Ордекс» не мало місце, АТ «Мегабанк» на законних підставах, на підставі укладеного з ПФ «Ордекс» договору набуло право власності на предмет іпотеки та стало власником майна, АТ «Мегабанк», як законний власник, легально уклало відплатний договір про продаж майна. Вважає дії позивача недобросовісними та умисними, що безпосередньо спрямовані на заволодіння в даному випадку чужим майном за допомогою судової гілки влади. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 09 травня 2023 року позивачем було подано уточнення до позовної заяви в частині обґрунтування позовних вимог щодо відсутності повноважень у представника АТ «Мегабанк» при поданні документів для реєстрації права власності. Позивач вважає, що у процедурі звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості кредитним договором повинно бути прийнято письмове рішення головою правління АТ «Мегабанк» про набуття у власність спірного майна та уповноваження особи на підписання вчинення необхідних дій на підставі довіреності. Заступник Голови правління АТ «Мегабанк», який подавав документи для державної реєстрації прав повноважень щодо прийняття рішення про набуття права власності не має і діє не в межах повноважень, визначених установчими документами. Отже, заява про державну реєстрацію прав на спірне майно подана неналежною особою, що є окремою підставою для відмови в державній реєстрації прав. Звертає увагу на відсутність повноважень у представника банку на подачу документів та підписання заяви про державну реєстрацію права власності на предметі іпотеки при подачі заяви приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Нагорній Н.В. 01 червня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Шершак-Гукової\~А.М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Однак, у подальшому в судовому засіданні від 19 липня 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Моісеєнко В.В. заявив, що не підтримує заявлене клопотання, оскільки підстави для зупинення провадження у справі відпали у зв`язку з прийняттям Верховним Судом постанови від 28 червня 2023 року у справі №\~592/1886/22, у зв`язку з чим протокольною ухвалою суду від 19\~липня 2023 року заявлене клопотання залишено судом без розгляду за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Моісеєнко В.В. та представник третьої особи АТ «Мегабанк» адвокат Дребот І.А. заперечили проти задоволення позову. Від представника позивача ПФ «Ордекс» адвоката Буланова О.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Заслухавши думку представників відповідача та третьої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій від 26\~лютого 2016 року № ГД-1-18/2016 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ПФ «Ордекс» було укладено ряд кредитних договорів, а саме (т. 1, а.с. 68-69): кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-1 від 28 березня 2016 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав грошові кошти у розмірі 1\~700\~000 грн зі сплатою процентів у розмірі 27\~% річних на строк до 22 лютого 2021 року (т. 1, а.с. 70-74); кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-4 від 16 травня 2017 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 1\~190\~269 грн 23 коп. зі сплатою процентів у розмірі 25 % річних на строк до 25 лютого 2021 року включно (т. 1, а.с. 76-80); кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-5 від 23 березня 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 1\~000\~000 грн на строк з 23 березня 2018 року до 22 березня 2019 року зі сплатою 23% річних; кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-6 від 18 січня 2019 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 949\~239 грн 76 коп. зі сплатою процентів у розмірі 23% річних на строк до 15 лютого 2019 року включно (т. 1, а.с. 83-87); кредитний договір № 1-18/2016-МК-UАН-7 від 15 лютого 2019 року (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 700\~000\~грн зі сплатою процентів у розмірі 23\~% річних на строк до 12 квітня 2019 року включно (т. 1, а.с. 106-110). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами 26\~лютого 2016 року між ПФ «Ордекс» як іпотекодавцем та АТ «Мегабанк» як іпотекодержателем було укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір № 1-18/2016-МК-UАН-З (з\~подальшими змінами\~до нього),\~предметом якого\~є кафе з мотелем та господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: літера 1,А кафе з мотелем, загальною площею 327,5 кв.м, літери а, а1, а2, а3, а4, а5, а6 прибудови; літера цок. цокольний поверх, загальною площею 207,6 кв.м; літера м/с мансардний поверх, загальною площею 163,5 кв.м, літера Б баня; літера В будівля охорони, літера Г вбиральня, літери Д, Ж, 3, И, К навіси; літера Е сарай; літній майданчик з навісом, літера І літній майданчик; № 1-5 огорожа, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 298029659101; земельна ділянка загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , під номером 1 (один), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 468754359101 (т. 1, а.с. 41-44, 45-46, 47-50). У пункті 1.4 Іпотечного договору сторони обумовили, що вартість предмета іпотеки становить 2\~552\~694\~грн. 21 квітня 2020 року АТ «Мегабанк» надіслало позивачу вимогу за вих. № 91-3063 про усунення порушень основного зобов`язання та попередило, що в разі несплати заборгованості за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором № 1-18/2016-МК-UAН-1 від 28 березня 2016 року в розмірі 985\~235\~грн 31 коп.; за кредитним договором № 1-18/2016-МК-UAН-4 від 16 травня 2017\~року в розмірі 607\~927 грн 37 коп.; за кредитним договором № 1-18/2016-МК-UAН-5 від 23 березня 2018 року в розмірі 65\~842 грн 12 коп.; за кредитним договором № 1-18/2016-МК-UAН-6 від 18 січня 2019 року в розмірі 963\~199 грн 32 коп.; за кредитним договором № 1-18/2016-МК-UAН-7 від 15\~лютого 2019\~року в розмірі 899\~581 грн 45 коп. протягом тридцяти днів з моменту отримання цієї вимоги банк\~як іпотекодержатель\~реалізує своє\~право звернути\~стягнення на\~предмет іпотеки (т. 1, а.с. 61-67). Вказану вимогу ПФ «Ордекс» отримала 27 квітня 2020 року, однак не усунула зазначені у ній порушення (т. 2, а.с. 244). У лютому 2021 року АТ «Мегабанк» звернулося до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної\~Н.В. із заявою, в якій просило передати йому право власності на вищезгаданий предмет іпотеки. За результатами розгляду вказаної заяви 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною\~Н.В. як державним реєстратором в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки було прийнято рішення про державну реєстрацію за АТ «Мегабанк» права власності на земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 23). В подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2021 року АТ «Мегабанк» відчужило земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , під номером 1 ТОВ «Арттрейд-Техно», яке, у свою чергу, відчужило вказану земельну ділянку [PERSON] , про що свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 грудня 2021 року (т.\~1, а.с. 25-28, 29-32). Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека \~вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті\~33 Закону України «Про іпотеку» у\~разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.\~У разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.\~Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у\~разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до статті 36\~Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення Іпотечного договору) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Згідно з частинами першою, третьою статті 37\~Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення Іпотечного договору) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. З аналізу змісту вищенаведених статей 36 і 37 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що за цим Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України від\~01\~липня 2004\~року №\~1952-1V\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час прийняття приватним нотаріусом рішення про державну реєстрацію за АТ «Мегабанк» права власності на предмет іпотеки (тут і далі Закон №\~1952-1V). Частиною першою статті 2 Закону №\~1952-IV\~визначено, що\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом частин першої та третьої статті 10 Закону № 1952-IV державним реєстратором є, зокрема\~нотаріус. Державний реєстратор\~встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до частини другої статті\~18 Закону №\~1952-IV\~перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з пунктом 40\~Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27\~Закону № 1952-IV\~та цим Порядком. Для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (пункт 57 Порядку № 1127). Згідно з пунктом 61 Порядку №\~1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:\~1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;\~2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або\~засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або\~засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або\~засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);\~3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;\~4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).\~У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.\~Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37\~Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Вказані правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Згідно зі статтею 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:\~1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;\~2) було викрадене у власника або\~особи, якій він передав майно у володіння;\~3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Виходячи з положень зазначених статей, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має лише власник майна. Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову до добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України\~(див. постанову Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі провадження № 6-2407цс15). В постанові\~Великої Палати Верховного Суду\~від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18)\~наведено правовий висновок про те, що\~власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Таким чином,\~право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише\~обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. В постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц (провадження № 14-235цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що\~розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо. Як вбачається\~з копії\~реєстраційної справи\~на земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~5910136300:06:019:0006,\~яка надійшла\~на виконання\~ухвали суду\~від 02\~грудня 2022\~року про\~витребування доказів,\~23\~лютого\~2021\~року представник\~АТ «Мегабанк»\~-\~заступник голови\~правління Пономаренко\~О.А.\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~Сумського міського\~нотаріального округу\~Нагорної\~Н.В.\~із заявою\~про державну\~реєстрацію права\~власності за\~АТ «Мегабанк»\~на предмети\~іпотеки,\~у тому\~числі,\~за іпотечним\~договором №\~1-18/2016-МК-UАН-З\~від 26\~лютого 2016\~року на земельну ділянку загальною площею 0,0613 га, кадастровий номер: 5910136300:06:019:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під розміщення павільйону-бару, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 468754359101 (т. 2, а.с. 240-242). До заяви про державну реєстрацію права власності були додані: вимога (повідомлення) №\~13-3063 від 21 квітня 2020 року з доказами направлення та отримання; вимога (повідомлення) №\~13-3064 від 21 квітня 2020 року з доказами направлення та отримання; іпотечний договір №\~1-18/2016-МК-UАН-З від 26 лютого 2016 року та договори про внесення змін до нього; іпотечний договір №\~1-18/2016-МК-UАН-З-1 від 28 березня 2016 року та договори про внесення змін до нього; іпотечний договір №\~11-18/2016-МК-UАН-З від 24 жовтня 2016 року та договори про внесення змін до нього; копія довіреності. Як вбачається з копії довіреності № 13-3/19д від 18 грудня 2019 року, АТ «Мегабанк» уповноважило заступника голови правління Пономаренко О.А. вчиняти правочини від імені АТ «Мегабанк», підписувати: договори (додаткові угоди, договори про внесення змін до них) на відкриття банківських рахунків, банківського вкладу, факторингу, застави (в т.ч. іпотеки), поруки, кредитні договори, інші цивільно-правові договори та договори з питань банківського обслуговування і в забезпечення виконання зобов`язань; листи, в тому числі на здійснення виконавчого напису та опротестування векселів, виконання зобов`язань позичальниками за кредитними договорами, клопотання, заяви, у тому числі про припинення записів про обтяження (заборони відчуження нерухомого майна) та іншого речового права (іпотеки) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна та інші документи з питань діяльності АТ «Мегабанк», а також представляти його інтереси на всіх підприємствах, організаціях, установах (т. 2, а.с. 242-а). Водночас,\~матеріали справи\~не містять\~належних і\~допустимих доказів\~на підтвердження\~факту наявності\~у заступника\~голови правління\~Пономаренко О.А.,\~як представника\~АТ «Мегабанк»,\~повноважень на\~подання від\~імені АТ\~«Мегабанк» заяв\~про державну\~реєстрацію права\~власності,\~зокрема,\~за іпотечним\~договором №\~1-18/2016-МК-UАН-З\~від 26\~лютого 2016\~року на\~спірну земельну ділянку. У свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подання заяви про державну реєстрацію неналежною особою є самостійною підставою для відмови в державній реєстрації прав. Крім того, з доданих до заяви про державну реєстрацію права власності від 23 лютого 2021 року документів вбачається, що у переліку документів відсутні відомості про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. При цьому, частиною 5 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність або спеціальне майнове право на нього за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Водночас, оцінка майна предмета іпотеки на момент переходу права власності (станом на 24\~лютого 2021 року) не проводилась, оскільки у наявному в матеріалах реєстраційної справи висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки вказана дата оцінки 11 лютого 2021 року (т. 2, а.с.\~237-а). Крім того, у письмових запереченнях третя особа вказала, що державним реєстратором отримано відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, хоча отримання вказаних відомостей державним реєстратором не передбачено законом, у той час як у заяві від 27\~березня 2023 року третя особа стверджує, що саме банком подано до державного реєстратора відомості про вартість предмета іпотеки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка, яка належала на праві власності ПФ «Ордекс», вибула з власності Фірми за відсутності документа на підтвердження повноважень представника АТ «Мегабанк» на подання заяви про державну реєстрацію права власності, а також за відсутності відомостей про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог на момент переходу права власності, тобто за відсутності визначеного законом переліку документів, які подаються для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що свідчить про порушення порядку державної реєстрації права власності за АТ «Мегабанк». Ураховуючи, що в подальшому АТ «Мегабанк» відчужило це майно ТОВ «Арттрейд-Техно», яке, у свою чергу, відчужило вказану земельну ділянку [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування спірного майна у цього відповідача. Отже, позов підлягає задоволенню повністю. Заперечення відповідача про те, що він правомірно придбав спірне нерухоме майно на відплатній основі суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не позбавлений можливості захистити своє право на отримання сплачених ним за договором купівлі-продажу грошових коштів шляхом пред`явлення відповідного позову до продавця. З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені судом обставини справи не вбачається невідповідності заходу втручання держави у право власності відповідача критеріям правомірного втручання у право особи на мирне володіння майном, сформованим у практиці ЄСПЛ. Задоволення позову та витребування у відповідача спірної земельної ділянки не призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а відповідатиме справедливому балансу інтересів сторін. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1240 грн 50 коп. (2481 грн * 0,5) (т. 2, а.с. 146) та за подання позовної заяви в сумі 6889 грн 01 коп. (2481 грн + 4408,01 грн) (т. 1, а.с. 136, т. 2, а.с. 178), а всього в сумі 8129\~грн 51 коп. (1240,50 грн + 5589,01 грн).

Outcome: approved