Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У червні 2023 року до суду звернувся представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Сотник І.Л. із вищезазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що між позивачем та відповідачами договір щодо надання послуг з централізованого теплопостачання не укладався, однак ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 64,1 кв.м, а відповідачі такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовлялися, у зв`язку з чим між сторонами склалися відносини з надання послуг теплопостачання. Відповідачі належним чином не виконують свій обов`язок по оплаті послуг за теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01.02.2019 по 01.12.2021 утворилась заборгованість. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по оплаті послуг за теплопостачання 13961,72 грн. Згідно листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, місце проживання відповідачів [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 22.06.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 15.08.2023, яке було відкладене на 12.09.2023. 04 серпня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про допущення технічної помилки при оформленні позовної заяви: незважаючи на те, що до позовної заяви, яку було подано в червні 2023 року додані розрахунки 3% річних від простроченої суми боргу, а також інфляційних збитків від простроченої суми боргу, позивач не зазначив в описовій її частині наступне: «крім того, відповідного до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За період з 21.02.2019 по 01.12.2021 нараховано індекс інфляції в сумі 1218,49 грн та 3% річних в сумі 545,02 грн». Крім того було помилково зазначено про розмір судового збору 2481,00 грн, замість 2684 грн. (а.с. 28). У судове засідання 12.09.2023 представник позивача не з`явився, 04.08.2023 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 28). Відповідачі у судове засідання 12.09.2023 не з`явилися, повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36, 37). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»\~про стягнення\~заборгованості за\~послуги теплопостачанняпідлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом установлено, що місце проживання відповідачів [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3, 19, 20). За вказаною адресою позивачем було надано відповідачці послуги з теплопостачання, відповідачі такі послуги прийняли, частково здійснювали за них оплату та від їх отримання не відмовлялися, зворотного відповідачами доведено не було. З розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за період з 01.2019 по 11.2021 включно відповідачі мають заборгованість в сумі 13961,72 грн (а.с. 5). Також суду було подано розрахунки заборгованості у виді 3% річних від простроченої суми боргу за послуги теплопостачання 545,02 грн за 1076 днів, та інфляційних втрат з березня 2019 року по січень 2022 року включно 1218,49 грн, проте вимоги про їх стягнення позивач не ставив (а.с. 6-7, 8). Суд приймає до уваги вказані розрахунки, оскільки жодних заперечень від відповідачів не надходило, також ними не було надано власних розрахунків. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частин 1, 5 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надавались в період з 01 лютого 2019 року по 01 грудня 2021 року, затверджено постановою НКРЕКП від 10 грудня 2018 року №1769 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг», згідно якої тариф на послуги централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1596,93 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість, для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,78 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість; з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем централізованого постачання гарячої води - 96,71 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість, за відсутності рушникосушильників - 89,54 грн за 1 куб. м, з урахуванням податку на додану вартість. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктами 35, 36 та 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Тобто відповідачі, діючи в даних правовідносинах належним чином, мала оплачувати одержані нею послуги згідно затверджених тарифів. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказане повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду Україні від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Однак отримані послуги за період з 01\~лютого 2019\~року по\~01\~грудня 2021\~рокувідповідачі оплатили у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до\~статті 156\~ЖК \~Української РСР\~члени сім`ї\~власника жилого\~будинку (квартири),\~які проживають\~разом з\~ним у\~будинку (квартирі),\~що йому\~належить,\~користуються жилим\~приміщенням нарівні\~з власником\~будинку (квартири),\~якщо при\~їх вселенні\~не було\~іншої угоди\~про порядок\~користування цим\~приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачів\~у солідарному\~порядку необхідно\~стягнути на\~користь позивача\~заборгованість за\~надані послуги,\~що утворилась\~внаслідок невиконання\~ними своїх\~обов`язків за\~договором про\~надання послуг\~з централізованого\~опалення та\~підігріву води 13961,72 грн. Щодо заяви позивача про допущення технічної помилки при оформленні позовної заяви, у якій було доповнено зміст позовної заяви з посиланням на ст. 625 ЦК України та вказівкою про те, що за період з 21.02.2019 по 01.12.2021 нараховано індекс інфляції в сумі 1218,49 грн та 3% річних в сумі 545,02 грн суд зазначає наступне. У позові позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача лише заборгованість по оплаті послуг за теплопостачання в сумі 13961,72 грн. Проте вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 1218,49 грн та 3% річних в сумі 545,02 грн прохальна частина позовної заяви не містить. Доповнення змісту позовної заяви посиланням на те, що за період з 21.02.2019 по 01.12.2021 відповідачам було нараховано індекс інфляції в сумі 1218,49 грн та 3% річних в сумі 545,02 грн не свідчить про те, що позивач просить стягнути вказані суми з відповідача, а лише інформує суд про їх нарахування. Між тим у своїй заяві позивач не доповнював позовні вимоги, тобто вони були залишені у первісній редакції, які як було зазначено, стосувалися лише стягнення заборгованість по оплаті послуг за теплопостачання в сумі 13961,72 грн. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 284544042 від 11.05.2023 позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір по даній справі в розмірі 2684,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 12). З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів у справі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача по 1342,00 грн з кожної. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved