Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 13.08.2008 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . В теперішній час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя та між ними відсутнє взаємопорозуміння, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2023 року. За таких обставин подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати. Крім того, зазначала, що відповідач допомоги на утримання дочки не надає, хоча має можливість надавати їй допомогу, оскільки є здоровою працездатною людиною, аліменти нікому не сплачує, інших дітей та утриманців не має, в той час як сама позивач не може забезпечити дочці належний рівень утримання. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов про розірвання шлюбу визнав повністю, а позов в частині стягнення аліментів визнав частково, а саме в сумі 1700 грн. Дослідивши документи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З наявних у справі документів вбачається, що 13.08.2008 сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області зроблено актовий запис № 59 від цього ж числа (а.с. 7). Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статі 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, коли сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають та наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що ця сім`я вже повністю розпалась. Отже, наявні у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає повному задоволенню. За відсутності клопотання позивача про зміну прізвища після розірвання шлюбу є підстави в силу ч. 1 ст. 113 СК України для залишення їй шлюбного прізвища. Крім того, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має та за станом здоров`я спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині, яка проживає з матір`ю, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. При цьому, підстав для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі суд не вбачає, оскільки в силу ч. 1 ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача. На підставі ст. 141 ЦПК України в зв`язку з повним задоволенням позову про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідача\~\~на користь держави судовий збір за вимогами про стягнення аліментів у розмірі 1073 грн. 60 коп., від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved