Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТТВК», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування майнової шкоди 40 658,79 грн та 406 587,96 грн в якості відшкодування їй та її малолітній дитині моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 20 серпня 2020 року між ФОП [PERSON] (тур агент), яка діяла відповідно до агентської угоди, від імені, за рахунок та за дорученням ТОВ «ТТВК» (туроператор, який діє під загальновідомою торговою маркою TUI) та нею укладено договір № 280820/1 на туристичне обслуговування, відповідно до якого тур агент за дорученням та замовленням туриста зобов`язується надати посередницькі послуги з реалізації туристу туристичного продукту, попередньо сформованого туроператором до Туреччини на 3 особи з наданням послуг, які визначені в заявці туриста на бронювання туристичних послуг, яка є додатком до договору і є його невід`ємною частиною. Вартість туристичного продукту складає 1 257 Євро, що на день укладення договору становило еквівалент 42 273 грн. Так, позивач надала всі необхідні документи для оформлення зазначеного туру та повністю сплатила його вартість, в результаті чого їй було вручено туристичний ваучер № 4608104 від 04 вересня 2020 року. Відповідно до вищезазначеного ваучеру туристична подорож здійснюється у Турецьку Республіку в м. Белек у п`ятизірковий готель у номер Standart 2AD з харчуванням та системою All Inclusive на 13 ночей, кількість туристів - 3 осіб, термін туру з 13 вересня 2020 року по 26 вересня 2020 року відповідно до програми типу «Fortuna». Ця програма - це стандартні пропозиції, які мають на меті проживання в готелі на вибір приймаючої сторони туроператора, відповідно до листа бронювання та супровід протягом всієї поїздки. 13 вересня 2020 року, прибувши у Турецьку Республіку представники туроператора TUI розмістили сім`ю позивача в готелі Maya World Belek, який розташований на околиці м. Белек, та має нижчий рівень від обумовленого у ваучері п`ятизіркового готелю. Зокрема, номери готелю не відповідали класу п`ятизірковго готелю, оскільки мали нашвидкуруч виконаний ремонт. Готель знаходився в 1,5 км від пляжу, куди їздив трансфер сім разів на день за графіком, що був не зручний для сім`ї позивача, оскільки для того щоб встигнути на останній трансфер на пляж (о 16-00 год.) вони будили дитину, яка потім плакала і вередувала до кінця дня. Окрім того, трансферні автобуси були у поганому стані, з дірками в підлозі, зламаними ручками на сидіннях, калюжами води на підлозі та невідомими плямами на стелі, що не відповідало рівню 5-зіркового готелю. Враховуючи зазначені обставини, проаналізувавши сайти туроператорів, у тому числі відповідача - tui.com, позивач встановила, що готель Maya World Belek має лише 4 зірки, тому неодноразово зверталася до готельного гіда з проханням переселити, однак було отримано відповідь, що переселення можливе лише з доплатою. Крім того, позивач направила туроператору претензію із вимогами повернути різницю між туристичними путівками Fortuna 5 зірок та Fortuna 4 зірки, а також компенсувати спричинену моральну шкоду її родині та здоров`ю дитини в 10-кратному розмірі сплаченої вартості путівки, однак відповідач не надав відповіді, тому позивач звернулася з повторною претензією, яка також була проігнорована адресатом. Таким чином, відповідач заселив сім`ю позивача в готель нижчої категорії, ніж було передбачено умовами договору (ваучеру) від 04 вересня 2020 року № 4608104. Всупереч їх не бажанню там проживати, яке вони висловили готельним гідам та через турагента туроператору, останній інших альтернативних варіантів готелів належного рівня так і не надав. Позивач вказує, що переюуваючи в іншій державі, вона разом із сім`єю не могла відмовитись від запропонованого готелю, оскільки вони не мали іншого місця проживання до дати зворотного авіарейсу. З огляду на викладене, відповідачем були порушені істотні умови договору, чим завдано позивачеві реальних збитків, які полягають у необхідності здійснення додаткових витрат на придбання аналогічного туру з метою відновлення права на відпочинок, а також моральної шкоди, оскільки діями відповідача було зіпсовано відпустку та позбавлено можливості достатнім чином оздоровити дитину на морі, протягом всього часу відпустки дитина перебувала у нервовому стані, а для відновлення порушених прав сторона позивача має прикладати додаткових зусиль, що порушує сталий життєвий уклад та тягне додаткові витрати, тому позивачі звернулися до суду з указаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 16 лютого 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак матеріали справи містять заяву їхнього представника про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки суду не повідомив та правом на подання відзиву не скористався. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частинами першою-другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність (стаття 5 Закону України «Про туризм»). Судом установлено, що 28 серпня 2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] (Турагент), що діє від імені і з дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (Туроператор) уклали договір на туристичне обслуговування 2808/20/1, відповідно до якого туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста надати комплект туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити їх. Бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою, що наведена у додатку № 1 і є невід`ємною частиною цього договору (пункти 2.1., 2.2. Договору). Відповідно до пункту 4.1. договору програма туристичного обслуговування, вартість туристичного продукту та інші істотні умови договору викладені у додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з додатком № 1 до договору на туристичне обслуговування - лист бронювання 4608104 програма туристичного обслуговування туристична подорож здійснювалася у складі трьох осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Деталі замовлення: країна - Туреччина, курорт - Белек, готель - TUI Fortune Belek (5*), термін туру - з 13 вересня 2020 року по 26 вересня 2020 року, тип розміщення - Standard/2AD, тип харчування - All Inclusive. Остаточна вартість туру становить 43 214 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем вартість туру була сплачена в повному обсязі, у зв`язку з чим, туроператором було видано ваучер № 4608104. Звертаючись до суду з позовом, позивачі зазначили, що відповідачем не було виконано умови договору щодо поселення сім`ї позивача в готель обумовленого класу (рівня). Відповідно до частини третьої статті 19-1 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. Згідно з частинами восьмою, одинадцятою статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Відповідно до частин дванадцятої, п`ятнадцятої цієї ж статті туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Статтею 25 Закону України «Про туризм» визначено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Згідно з частинами першою, другою статті 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Згідно з пунктом 6.1. договору на туристичне обслуговування, укладеного між позивачем та відповідачем сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. Пунктом 7.2. договору встановлено, що у випадку виникнення претензій в якості обслуговування, фактів ненадання або неналежного надання туристичних послуг турист зобов`язується негайно під час знаходження в країні перебування звернутись до гіда та/або представника приймаючої сторони для їх оперативного усунення. Якщо претензію не вирішено, турист готує письмову претензію з документально підтвердженими фактами порушення умов договору, її повинні підписами гід та/або представник приймаючої сторони. Турист передає письмову претензію туроператору через турагента протягом 14 днів після закінчення туру з детальною інформацією про умови придбання туру, надання туристичних послуг, доданих документів і контактними даними туриста. Протягом 30 днів туроператор надає вмотивовану відповідь на претензію туриста. Судом встановлено, що по прибуттю в Туреччину позивача разом з сім`єю було заселено до готелю Maya World Belek, який відповідно до інформації, розміщеної на сайті головного офісу відповідача та інших великих туроператорів має лише 4 зірки, в той час як умовами договору на туристичне обслуговування було визначено готель 5 зірок за програмою Fortuna. Fortuna (Фортуна) - система, при якій пропонуються кілька готелів однакової категорії і вартості без конкретизації його найменування. Для цієї системи підбираються готелі з однаковим рівнем сервісу і ціни. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до готельного гіда, однак їй було повідомлено, що переселення туристів можливе лише з доплатою. Після чого, 14 вересня 2020 року позивач звернулася через турагента до туроператора з претензією, в якій просила пересилити їх в готель 5 зірок або повернути різницю, однак відповідачем будь-якої відповіді надано не було. Крім того, після закінчення туру, у строк передбачений пунктом 7.2. договору, а саме 02 жовтня 2020 року, позивач звернулася з письмовою претензією до відповідача, яку направила на електронну пошту останнього, однак відповіді не отримала. Пунктом 3 частини четвертої статті 20 Закону України «Про туризм» встановлено, що однією з істотних умов договору на туристичне обслуговування є: готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що туроператором було повідомлено позивача про зміну категорії готелю. Водночас, коли [PERSON] повідомила гіда та турагента, який повідомив туроператора, про невідповідність готелю, в який її заселили з сім`єю, категорії, обумовленій договором, що підтверджується наявним у матеріалах справи електронним листуванням турагента з туроператором, останнім не було запропоновано туристам декілька альтернативних варіантів готелів відповідної категорії на вибір. Позивача з сім`єю заселили в готель Maya World Belek, категорії 4 зірки всупереч їх небажанню там проживати, про що як вже встановлено судом було повідомлено гіда та туроператора через турагента. При цьому, пунктом 3.2.6. договору на туристичне обслуговування визначено, що туроператор має право у виключних випадках неможливості розміщення туриста змінювати передбачені Додатком № 1 готелі на готелі такої ж або вищої категорії без утримання додаткової плати. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що туроператором було запропоновано туристам забезпечити їх транспортування до місця відправлення. Таким чином, в порушення умов договору та норм чинного законодавства відповідачем не було запропоновано альтернативних варіантів готелів та поселено позивача з сім`єю в готель нижчого рівня, а також не запропоновано туристам забезпечити їх транспортування до місця відправлення. У свою чергу, знаходячись в іншій державі, позивач не могла відмовитись від запропонованого готелю, оскільки, не мала іншого місця проживання до дати зворотнього авіарейсу. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, дослідженими в ході судового розгляду доказами факт неналежного виконання відповідачем істотних умов договору є доведеним. Водночас, відповідач, не надавши відзиву до суду, не спростував, що ненадання туристичних послуг позивачеві у відповідності до умов договору сталось не з його вини та ним були вчинені всі дії згідно з чинним законодавством з метою продовження туристичного обслуговування [PERSON] з сім`єю. Таким чином, суд прийшов до висновку, що оскільки з вини відповідача позивачу через неналежне отримання туристичної послуги завдано збитки, тому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені кошти за ненадані туристичні послуги у розмірі 40 658,79 грн та позов в цій частині задовольнити. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 406 587,96 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Згідно з положеннями частини першої статті 25 Закону України «Про туризм» туристи і екскурсанти мають право, зокрема, на відшкодування моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. З урахуванням наведеного і виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшовши висновку, що відповідачем було порушено істотні умови договору на туристичне обслуговування, що призвело до неотримання позивачами туристичної послуги, яка відповідала б інформації, поданій відповідачем, чим було спричинено моральну шкоду позивачам, яка полягає у психологічних стражданнях та душевних хвилюваннях, які вони відчули через зіпсовану відпустку, та необхідності докладання додаткових зусиль, пов`язаних із поверненням сплачених грошових коштів за договором, суд вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу в розмірі 5 000 грн, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України, беручи до уваги, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання цього позову до суду, позов задоволений частково, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 447,25 грн, пропорційно розміру задоволених вимог, стягнути на користь держави з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial