Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Матківський Т.О. звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Головне управління Державної Міграційної служби України в м. Києві про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в квартирі більше року, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає позивачам реалізувати свої майнові права. Ухвалою суду від 08.05.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ордеру №Г 226179 на житлове приміщення вбачається, що ордер виданий [PERSON] на сім`ю, яка складається з 3 осіб на право заняття квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , замовником якого є - [PERSON] (а.с. 19-20). Із інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 21.03.2023 року №90696184, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Згідно протоколу опитування особи за її згоди від 21.11.2021 року вбачається, що [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] повідомила, що в спірній квартирі проживає [PERSON] , його дружина [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає (а.с. 4-5). Протколом опитування особи за її згоди від 21.11.2021 року встановлено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] повідомила, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі (а.с. 6-7). З протоколу опитування особи за її згоди від 21.11.2021 року вбачається, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] зазначила, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі (а.с. 8-9). Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексуУкраїни та ст.383 Цивільного кодексуУкраїни власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено судом, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачами спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житлом, що належить позивачу [PERSON] , отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved