Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] померлою. В обгрунтування заявленої вимоги заявник зазначає, що [PERSON] є її донькою, яка з 2010 року виїхала в рф. З 2012 році донька перестала виходити на зв`язок. З цього приводу вона зверталася до правоохоронних органів за розшуком доньки [PERSON] , який результатів не дав. Наразі місце перебування [PERSON] сина їй не відоме. Рішенням Автозаводського суду м. Кременчука від 04.09.2019 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою. На сьогодні жодних відомостей про доньку заявниця не має, розшукові дії жодних результатів не дали, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04.09.2019 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. [PERSON] пояснила, що перебувала у складних стосунках зі своєю донькою, яка вела паразитуючий спосіб життя часто вживала надмірно спиртні напої та мала приводи до поліції. У 2010 році повідомила, що має їхати на заробітки до росії, що і зробила. На зв`язок виходила рідко, місце свого проживання або перебування не повідомляла. Після 2012 року донька перестала виходити на зв`язок. На сьогоднішній день у власності [PERSON] перебуває частина приватизованої квартири, де власниками є заявник її чоловік та син. У зв`язку з похилим віком її та чоловіка вважає, що її син не зможе оформити спадщину на зазначену квартиру яка перебуває у спільній частковій власності. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Ухвалою судді від 02.11.2022 року відкрито провадження у справі, витребувано докази. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Автозаводським райвідділом реєстрації актів громадянського стану. 22.06.2016 року заявник звернулась до правоохоронних органів поліції із заявою про розшук доньки та встановлення його місцезнаходження. В 2018 року [PERSON] звернулась до Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області із заявою про зникнення доньки. Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2018 року за № 12016170090001610 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Судом встановлено, що [PERSON] виїхала за межі України, не виходить на зв`язок, будь-яка інформація про її місце перебування з 2012 року не відома. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутньою. У судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які є близьким родичами зниклої [PERSON] , проживали з нею за однією адресою [ADDRESS] . Починаючи з 2010 року [PERSON] повідомила їм телефонним дзвінком що виїхала до росії на заробітки. Періодично виходила на зв`язок з заявницею. Не повідомила свого місця проживання. В 2012 році перестала виходити на зв`язок та до сьогоднішнього дня місце перебування її невідоме. До 2010 року перебуваючи у одній квартирі часто мала приводи до поліції так як зловживала спиртними напоями. Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного: Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно до ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Судом встановлено, що протягом тривалого періоду часу, починаючи з 2010 року по теперішній час, тобто близько 13 років заявниці не відомо місцезнаходження чи перебування її доньки [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене та беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення відомостей про місце перебування [PERSON] , [INFO] , з 2010 року немає, оперативно-розшуковими заходами встановити її місце знаходження не вдалося, а тому суд вбачає підстави вважати, що вона померла. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ст.. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Враховуючи те, що рішення про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою, необхідне заявниці, для проведення державної реєстрації смерті доньки, прийняття спадщини та забезпечення соціальних гарантій, тому суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявницею та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Судом роз`яснено заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі встановлених фактів, а також враховуючи, що доказів, які б спростували заяву не було надано, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, відповідно до статтей 263-265 суд,

Outcome: approved