Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачі звернулися в суд з позовом до голови ОСББ «Пролісок Плюс» Мельник Б.І. про зобов`язання надання копій документів фінансово господарської діяльності, згідно якого просили суд зобов`язати голову ОСББ «Пролісок Плюс» Мельника Б.І. надати за 2016 -2022 копії документації фінансово - господарської діяльності ОСББ «Пролісок Плюс». Також просять судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що у них виникають підозри з приводу законності певних дій та рішень у фінансово господарської діяльності ОСББ, у зв`язку з чим вони мають намір проаналізувати документацію та можливо провести незалежний аудит фінансово господарської діяльності ОСББ. Протягом двох років вони просили надати їм для ознайомлення документи або зробити копії з документів ОСББ за 2016 -2022, однак до сьогоднішнього дня їх прохання залишається нерозглянутим. Так, на протязі 2021 вони в усній формі звертались до голови ОСББ про надання для ознайомлення документів та такі звернення були залишені головою без уваги. 16.02.2013 після багаторазових звернень до голови ОСББ [PERSON] вони подали письмову заяву голові правління ОСББ «Пролісок Плюс» Риль О.П.. Однак такий заяву одразу ж не підписав, вказавши, що передасть підписаний примірник наступного дня. Однак такий примірник вони змогли отримати тільки 7.11.2022. 18.02.2023 до голови ОСББ «Пролісок Плюс» Мельника Б.І. було надіслано рекомендованим листом Акт претензія, однак відповіді на такий вони також не отримали. У зв`язку з вищенаведеним вимушені звернутись до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Так, вказав, що позов пред`явлено [PERSON] та [PERSON] , які є членами ОСББ «Пролісок Плюс» і такий обґрунтовано порушенням права позивачів на отримання інформації про діяльність ОСББ «Пролісок Плюс». Статтею 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності співвласниками багатоквартирного будинку» передбачено право співвласників багатоквартирного будинку на одержання інформації щодо діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Саме об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є особою у володінні та розпорядженні якого знаходиться інформація щодо багатоквартирного будинку у якому його створено, щодо діяльності такого об`єднання. У зв`язку з цим вважає, що він не є належним відповідачем, оскільки позов слід пред`являти до ОСББ «Пролісок Плюс», що є самостійною та достатньою підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволені позову. Також вважає, що предметом спору у спірних правовідносинах є управління юридичною особою, оскільки позивачі вимагають інформацію про діяльність об`єднання та стверджують, що така є необхідною для реалізації ними своїх прав на участь в управлінні об`єднанням, що свідчить про наближеність до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи та дає підстави для висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції Господарського суду Львівської області. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 березня 2023 року головуючим суддею у справі визначено суддю Янів Н.М. /а.с.14/ Ухвалою судді Стрийського міськрайоннго суду Львівської області від 13.03.2023 позовну заяву було залишено без руху. /а.с. 19-20/ Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правили спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.04.2023 р./а.с. 37/. 25.04.2023 розгляд справи відкладено до 19.05.2023 /а.с. 48-49/ 19.05.2023 розгляд справи відкладено до 20.07.2023 /а.с.59-60/ 20.07.2023 розгляд справи відкладено до 04.08.2023 /а.с.65/ 04.08.2023 у справі оголошено перерву до 25.08.2023 /а.с.78/ 25.08.2023 у справі оголошено перерву до 18.09.2023 /а.с.82/ Розгляд справи по суті відбувся 18.09.2023 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, подали заяву згідно якої просили проводити розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, при вирішенні спору покладаються на думку суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засіданні не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність з боку сторін заяв про врегулювання спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і у задоволені позов слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є співвласниками даної квартири та членами ОСББ «Пролісок Плюс». 16.02.2022 позивачі звернулись з письмовою заявою до голови ОСББ ««Пролісок Плюс», голови правління ОСББ «Пролісок Плюс», голови ревізійної комісії ОСББ «Пролісок Плюс» у якій з посиланням на частину V п.1 Статуту ОСББ «Пролісок Плюс» і ст. 10 та 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» просили надати їм можливість зробити копії для ознайомлення з фінансовими звітами, рішеннями загальних зборів, протоклами зборів, затвердженими рішеннями, документами ОСББ «Пролісок Плюс» за період 2015 -2022 р.р. /а.с.27/ Про отримання вказаної заяви розписався [PERSON] 07.11.2022. 18.02.2023 співвласники квартири [ADDRESS] склали акт претензію, зі змісту якого вбачається, що такі висловили претензії до голови ОСББ «Пролісок Плюс» - Мельник Б.І., голови правління ОСББ «Пролісок- Плюс» - Риль О.П. в якій вказали, що неодноразово з квітня 2021 в усній формі згідно з постановою КМУ від 27.12.2018 просили голову ОСББ «Пролісок Плюс» [PERSON] надати для ознайомлення документи або зробити копії з даних документів за 2016 -2022 (фінансові звіти, рішення загальних зборів, протоколи зборів і затвердженими рішеннями документами ОСББ). Голова ОСББ [PERSON] прохання співвласників залишив без уваги. 16.02.2022 ними подано письмову заяву голові правління ОСББ «Пролісок Плюс» [PERSON] .. Пан [PERSON] не підписав примірник для співвласників одразу, пообіцяв передати підписаний примірник наступного дня. Однак вони отримали підписаний примірник через сім місяців, а саме 07.11.2022. Голова правління ОСББ «Пролісок Плюс» Риль О.П. до сьогоднішнього дня прохання співвласників залишив також без уваги. Вказаний Акт- притензія підписані [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] /а.с. 28-29/ 18.02.2023 вказаний акт -претензія був скерований рекомендованим листом з повідомленням [PERSON] та отримано 21.02.2023 дружиною [PERSON] про що така розписалась у повідомленні про вручення поштового відправлення. /а.с.30/ Відповіді на вказане звернення не отримано. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». (надалі Закон) Згідно з ч.1 \~ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1 ст. 4 цього Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора. Порядок діяльності ревізійної комісії та її кількісний склад затверджуються загальними зборами. У\~ст. 14 Закону передбачено, що співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені\~Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Закону України «Про інформацію»\~передбачено поняття терміну інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, а терміну документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.\~Статтею 5 цього закону\~передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів утримання документів. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, в ході судового розгляду судом встановлено, що позивачі є членами ОСББ «Пролісок-Плюс», а [PERSON] є головою правління вказаного ОСББ. Вищевказані обставини сторонами не спростовувались та не заперечувались. З аналізу позовної заяви, а також пояснень позивачів у судовому засіданні вбачається, що аргументуючи обґрунтованість поданого позову, такі покликається на те, що відповідач [PERSON] як голова ОСББ «Пролісок Плюс» протягом тривалого часу ігнорує їхні звернення з приводу надання інформації про діяльність об`єднання. Водночас, відповідач, заперечуючи повністю проти позову, покликається на те, що він не є належною стороною у даній справі, оскільки подання позову про отримання інформації про діяльність об`єднання можливе шляхом пред`явлення позову саме до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, як до юридичної особи у володінні та розпорядженні якої знаходиться інформація щодо багатоквартирного будинку, у якому його створено, про спонукання у судовому порядку до виконання об`єднанням дій надання певної інформації. Надаючи оцінку аргументам сторін, які викладені у поданих до суду заявах по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, суд вважає аргументи сторони позивачів помилковими, а аргументи сторони відповідача належним чином обґрунтованими та мотивованими. \~ \~ \~ \~Так, аналіз вищенаведених норм Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» свідчить про те, що створене власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є особою, у володінні та розпорядженні якого знаходиться інформація щодо багатоквартирного будинку, в якому його створено, щодо діяльності такого об`єднання. \~ \~ \~ \~Право співвласників багатоквартирного будинку, зокрема і позивача, на одержання інформації щодо діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку прямо передбачене законом, зокрема ст.\~14\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» та ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності співвласниками багатоквартирного будинку», а також [PERSON] статутом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку який затверджений Наказом Державного комітету з питань Державно - комунального господарства № 141 від 27.08.2003. \~ \~ \~ \~У Законі чітко передбачено право співвласників багатоквартирного будинку на одержання інформації щодо діяльності створеного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно, реалізація цього права покладається саме на особу, у володінні та розпорядженні якої знаходиться ця інформація, тобто на об`єднання співвласників багатоквартирного будинку в особі його органів управління, зокрема на правління як на виконавчий орган об`єднання, до повноважень якого відповідно до частини 2\~статті 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~належить виконання зобов`язань об`єднання. \~ \~ \~ \~Одержання співвласником багатоквартирного будинку інформації про діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким співвласником своїх прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні об`єднанням. \~ \~ \~ \~Захист порушених прав співвласника багатоквартирного будинку у якому створено і діє об`єднання співвласників багатоквартирного будинку на отримання інформації про діяльність об`єднання можливий шляхом пред`явлення позову до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку про спонукання в судовому порядку до виконання об`єднанням дій - надання певної інформації. \~ \~ \~ \~Саме така правова позиція наведене у постанові Верховного Суду № 911/1053/20 від 07.07.20-21, яку суд у силу ч. 4 ст. 264 ЦПК України враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин. Згідно Типового Статуту голова правління обирається загальними зборами, діє за їх дорученням та в межах статутних повноважень, виконуючи дії, спрямовані на досягнення мети за завдань об`єднання. Тобто, є лише виконавцем покладених на нього ОСББ обов`язків, а відтак не є належним відповідачем у справі щодо надання інформації про діяльність об`єднання. \~ \~ \~ \~Відтак, не заперечуючи прав співвласників будинку на ознайомлення з документами ОСББ «Пролісок - Плюс», а саме протоколами загальних зборів, інформацією про діяльність об`єднання, фінансовими звітами, рішеннями загальних зборів, суд вважає, що саме ОСББ «Пролісок -Плюс», як юридична особа, повинно надавати таку інформацію. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями\~ст. 48 ЦПК України\~сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами\~статті 51 ЦПК України\~суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Судом встановлено, що, отримавши відзив на позов, у якому наведені запереченням щодо належного відповідача, позивачі таких не спростували, а також не заявили клопотання про залучення в якості відповідача чи співвідповідача юридичну особу - в даному випадку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пролісок - Плюс», а тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги повинні бути заявлені саме до юридичної особи ОСББ, яке має об`єктивну можливість виконати рішення суду, а не до виборної особи - голови правління ОСББ, яка може бути змінена співвласниками у будь-який момент. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. \~ \~ \~ \~Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Пред`явлені у цій справі позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСББ «Пролісок Плюс», як держателя та розпорядника запитуваної позивачами інформації, та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому таку особу не було залучено відповідачем, оскільки лише за наявності належного відповідача у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Без залучення належного відповідача позовні вимоги не можуть бути вирішені. Зазначене узгоджується з позицією Верховного суду, яка викладена в постанові № 315/236/21 28 грудня 2022 року. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у заявку з пред`явлення позову до неналежного відповідача. Щодо судових витрат. Пунктом 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України\~встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: dismissed