Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків, внаслідок порушення зобов`язання та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання пункту договору недійсним. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 серпня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків, внаслідок порушення зобов`язання - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання пункту договору недійсним - відмовлено. Адвокат Томаров Іларіон Євгенович звернувся до суду з заявою про стягнення з позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в якій просив судстягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) 201 805,91 грн (двісті одну тисячу вісімсот п`ять гривень 91 коп.) витрат на правову допомогу, пов`язаних із розглядом зустрічного позову у справі № 369/1771/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області. Заява обгрунтована тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглянуто справу № 369/1771/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої порушенням договору. 11.08.2022 року Відповідачем-1 подано зустрічний позов у справі № 369/1771/22. Суд відмовив Відповідачу-1 у задоволенні зустрічного позову у рішенні від 08.08.2023. Ця Заява стосується відшкодування судових витрат по зустрічному позову. Для захисту своїх прав під час розгляду справи № 369/1771/22 витрати Позивача на професійну правничу допомогу адвокатів, пов`язану з розглядом зустрічного позову - 201 805,91 грн з ПДВ (витрати на правову допомогу). Понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатів підтверджується: 1) Договором про юридичні послуги № 1460-19 від 08.02.2019 р. (Загальні Умови) та Договором про юридичні послуги № 1460-19-4 від 30.11.2021 р. (Спеціальні Умови) укладеним між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери» (ВКП). Відповідно до п. 2.1 Загальних Умов, згідно з цим Договором ВКП надасть Клієнту Послуги щодо Проекту та/або згідно з інструкціями Клієнта, які надаються час від часу та прийняті до виконання ВКП, а Клієнт оплатить Гонорари та відшкодує ВКП Витрати. Відповідно до п. 4.1 Спеціальних Умов, ВКП надаватиме Клієнту послуги щодо супроводу судового процесу щодо стягнення збитків у зв`язку з порушенням умов договору [PERSON] та [PERSON] в суді першої інстанції, включаючи збір доказів для подання позовної заяви; підготовку позовної заяви; відповіді на відзив; заяв та клопотань з процесуальних питань у справі; ознайомлення з матеріалами справи; додаткових пояснень та заперечень проти заяв та клопотань з процесуальних питань відповідача; участь адвоката в судових засіданнях у суді першої інстанції. Відповідно до п. 5 Спеціальних умов, звичайні погодинні ставки адвокатів і юристів ВКП становлять: (і) партнер - від 350 до 500 євро; (іі) радники - від 250 до 300 евро; (ііі) старілі юристи - від 190 до 250 євро; (iv) юристи - від 120 до 190 євро; (v) молодші юристи - від 90 до 120 євро. Ставки вказані без ПДВ. Відповідно до п. 6.1 Спеціальних умов, Клієнт відшкодовує ВКП усі витрати, понесені ВКП у зв`язку з наданням Послуг по Проекту. Відповідно до п. 6.2. Спеціальних умов, Сторони погодили, що вартість проведення оцінки розміру майнової та/або немайнової шкоди складатиме 40 000 грн. Клієнт відшкодує ВКП всю суму вартості проведення оцінки; 2) Договором про юридичні послуги № 1460-19-3 від 30.11.2021 р. (Спеціальні Умови) укладеним між [PERSON] (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери» (ВКП). Відповідно до цих Спеціальних умов ВКП зобов`язалось надавати Позивачу послуги щодо консультування щодо виконання оцінки розміру майнової та/або немайнової шкоди завданої порушенням договору б/н від 03.11.2020 р., укладеного між [PERSON] в особі [PERSON] та Клієнтом (Додаток № 57 до позовної заяви від 31.01.2022 року); 3) Договором № 32-11/2021-ОЦ від 30.11.2021 р. про надання оціночних послуг АО «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери» врегулювали відносини з ФОП [PERSON] щодо надання послуг з оцінки розміру майнової та/або немайнової шкоди, завданої порушенням пункту 2.1.8. договору б/н від 03.11.2020 р.; 4) рахунком № 50-11/2021-ОЦ від 30.11.2021 р. на суму 40 000 грн за проведення оцінки (Додаток № 1); 5) платіжною інструкцією № 21847 від 09.12.2021 року, яким ВКП оплатило рахунок № 50- 11/2021-ОЦ від 30.11.2021 р. в сумі 40 000 грн (Додаток № 2); 6) договором № 38/2022 від 26.01.2022 р., за яким ДП «Центр Компетенції адресного простору мережі Інтернет» надало послуги з видачі звітів за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет (Додаток № 62 до позовної заяви від 31.01.2022 року); 7) рахунком № 1-2696 від 25.01.2022 р. на суму 6 348 грн з ПДВ, за надання звіту фіксації (Додаток № 3); 8) рахунком № 1-2459 від 26.01.2022 р. на суму 5 580 грн з ПДВ, за надання звіту фіксації (Додаток № 4); 9) Актом наданих послуг № 1-38/2022 від 28.01.2022 р. (Додаток № 65 до позовної заяви від 31.01.2022 року); 10) платіжною інструкцією № 22187 від 26.01.2022 року, яким ВКП оплатило рахунок № 1-2696 в сумі б 348 грн з ПДВ (Додаток № 5); 11) платіжною інструкцією № 22192 від 26.01.2022 року, яким ВКП оплатило рахунок № 1-2459 в сумі 5 580 грн з ПДВ (Додаток № 6); 12) платіжною інструкцією № 22209 від 28.01.2022 року за подання позовної заяви на суму 992,40 грн (Додаток № 7); 13) платіжною інструкцією № 22693 від 08.07.2022 року за подання заяви про забезпечення позову на суму 496,20 грн (Додаток № 8); 14) платіжною інструкцією № 22694 від 08.07.2022 року за подання уточненої позовної заяви на суму 11 412,60 грн (Додаток № 9); 15) рахунком № 1445 від 16.03.2023 р. на оплату за надання юридичних послуг в сумі 615 298,13 грн з ПДВ (Додаток № 10); 16) платіжною інструкцією № 2P6N0407APHH0.1 від 07.04.2023 р., яким підтверджується перерахування коштів у сумі 615 298,13 грн з ПДВ на рахунок АО «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери» як оплати за юридичні послуги згідно з рахунком № 1445 (Додаток № 11); 17) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та помічником адвоката у період з липня 2022 року по листопад 2022 року (Додаток № 12); 18) рахунком № 1960 від 14.08.2023 р. на оплату за надання юридичних послуг в сумі 82 313,09 грн з ПДВ. Рахунок включає транспортні витрати ВКП, пов`язані з розглядом справи (Додаток № 13); 19) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та помічником адвоката у період з лютого 2023 року по серпень 2023 року (Додаток № 14). Витрати на правову допомогу представників Позивача підтверджуються: по основному позову документами, зазначеними в пп. 1-17 вище (та включають витрати на правничу допомогу, судовий збір, витрати за надання оціночних послуг та замовленню звітів фіксації), по зустрічному позову - пп. 1, 15-19 вище. Представник відповідача за зустрічним увагу суду на те, що ВКП виставило рахунок № 1445 від 16.03.2023 р., за яким Позивач оплатив (платіжною інструкцією № 2Р6І\\Ю407АРНН0.1) юридичні послуги ВКП, надані за основним та зустрічним позовами спільно. 14.08.2023 року ВКП виставило Позивачу рахунок № 1960 на оплату послуг ВКП за лютий-серпень 2023 року, який знаходиться в процесі оплати. Станом на 14.08.2023 рахунок № 1960 не оплачено, проте, відповідно до практики Верховного Суду, це не перешкоджає Позивачу відшкодувати витрати на правничу допомогу у справі. З урахуванням всіх вище перелічених доказів, а також на підставі рішення від 08.08.2023 року, яким суд відмовив Відповідачу-1 у задоволенні зустрічного позову, Позивач просить суд про відшкодування судових витрат на оплату послуг адвокатів, які Позивач поніс у зв`язку з розглядом справи по зустрічному позову у сумі 201 805,91 грн. з ПДВ. Представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що складність справи є оціночною категорією, однак справа № 369/1771/22 є складною. Такий висновок зроблений на підставі декількох факторів: наявності невеликої кількості судових справ (і всі на рівні суду першої інстанції) щодо суперечності/відповідності пункту договору Конституції України у схожих або аналогічних відносинах; пошук судової практики України та ЄСПЛ стосовно можливості встановлення обмежень, передбачених договором між Позивачем та Відповідачами; доведення, що обмеження, передбачені договором, є правомірними, тимчасовими, співмірними та допустимими; обґрунтування, що обмеження, передбачені договором, не перешкоджають Відповідачу-1 реалізовувати право на працю в інших сферах та/або творчій сфері без порушення договору; аналіз статей та публікацій, зі змісту яких встановлено, що зазначені обмеження є звичаями ділового обороту у таких правовідносинах та звичайною практикою у сфері зйомок реаліті- шоу. Час, витрачений на надання послуг. Зазначені вище витрати пов`язані з розглядом справи в суді і складають вартість виконаних адвокатом та помічником адвоката робіт (наданих послуг) у період з липня 2022 року по серпень 2023 року. Загальна кількість годин, витрачених адвокатом та помічником адвоката на надання правничої допомоги по зустрічному позову 28 год. 51 хв., з яких: адвокат Іларіон Томаров витратив 19 год. 9 хв., помічник адвоката Маргарита Толмач витратила 9 год 42 хв. Протягом цього часу представники Позивача вивчили та проаналізували всі процесуальні документи та докази, які подавала Відповідач-1, а також документи, надані Клієнтом у справі, провели дослідження законодавства України та наявної судової практики, в тому числі практики ЄСПЛ, щодо можливості застосування обмежень, передбачених п. 2.1.8 договору між сторонами, у спірних правовідносинах (зокрема встановлення критеріїв, яким мають відповідати такі обмеження). Представники Позивача підготували такі документи по зустрічному позову: -відзив від 20.10.2022 на зустрічну позовну заяву від 11.08.2022 року про визнання пункту договору недійсним у справі № 369/1771/22 обсягом 13 аркушів. Документ містить 4 додатки; -відповідь від 22.11.2022 на додаткові пояснення від 09.11.2022 до зустрічної позовної заяви про визнання пункту договору недійсним обсягом 7 аркушів; -заява про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] від 21.03.2023 року обсягом 2 аркуша. Документ містить 1 додаток. Заява подавалась з метою встановлення факту укладення договору та обізнаності [PERSON] про умови та обмеження, передбачені договором; -клопотання про приєднання доказів (пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) до матеріалів справи № 369/1771/22 від 18.04.2023 обсягом 3 аркуші. Документ містить 4 додатки. Оскільки неможливо було довести іншим чином обізнаність Відповідача-1 з умовами договору, Позивач подав письмові пояснення свідків - акторів, які разом із [PERSON] брали участь у зйомках Блогу Позивача. Представник Позивача, адвокат І.Є. Томаров, був присутній у 5 підготовчих судових засіданнях, та 5 судових засіданнях по суті (з яких у 2-х засіданнях розглядався зустрічний позов). Час, витрачений представниками Позивача на підготовку документів та дослідження матеріалів справи, законодавства та судової практики є співмірним зі складністю справи. Відтак, і витрати Позивача на правничу допомогу є обґрунтованими. Справа має важливе значення для Позивача, оскільки Позивач бажає захистити свій майновий інтерес контролювати комерціалізацію, яку породжує Блог «Lady Diana», популярність якого виникла завдяки творчим, фінансовим та підприємницьким зусиллям Позивача. Оцінка суду аргументів зустрічного позову щодо конституційності даного положення договору є важливою для всього проекту Позивача, бо у договорі з кожним іншим актором (моделлю), які беруть участь у зйомках Блогу Позивача, є тимчасові обмеження аналогічні тим, що містяться в договорі з Відповідачем-1, та стосовно недійсності та неконституційності яких заявляють у зустрічному позові. Ця справа є важливою не тільки для Позивача, але і для економіки України в цілому. Справа є відповіддю на те, чи зможе той, хто вже має успішний відеоблог чи розвиває створення відеоконтенту захистити власні інвестиції від незаконного використання в Україні? Справа також є важливою для розвитку світової креативної індустрії та визначення місця України в цій сфері. Відтак, на підставі вищевказаного представник відповідача за зустрічним позовом просив суд відшкодувати судові витрати, які Позивач поніс (сплатив) по зустрічному позову у сумі 201 805,91 грн з ПДВ. 22 серпня 2023 року від представника відповідачів надійшла про ухвалення додаткового рішення суду, у якій він просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 45 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката за підготовку та подання відзиву, на позовну заяву. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 45000 гри. витрат на професійну правниче допомогу адвоката. Заява обгрунтована тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/1771/22 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення збитків та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору в певній частині недійсним відмовлено. У відзиві на позовну заяву представник [PERSON] та [PERSON] крім іншого, просив: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 45000 грн. витрат па професійну правничу допомогу адвоката та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 45000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Водночас судом при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення з [PERSON] судових витрат, понесених відповідачами. Заява про розмір судових витрат була вказана відповідачами у відзиві на позовну заяву. Крім того, судові витрати відповідачів є документально підтвердженими, оскільки на підтвердження понесення відповідачами судових витрат їхнім представником суду було надано: договори про надання правничої допомоги; додаттова угода; акти приймання-передачі наданих послуг; документи про сплату вартості послуг правничої допомоги. Таким чином, відповідачі вважають розмір витрат на надання професійної правничої допомоги співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, документально підтвердженим, відповідно, таким, що підлягає стягненню з відповідача. 28 серпня 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Томарова Іларіона Євгеновича надійшли письмові заперечення, щодо відшкодування судових витрат відповідачів, оскільки адвокат Пазюк Є.С. не надав суду докази, що підтверджують кількість годин, витрачених ним на участь у засіданнях у справі №369/1771/22, вартість годин за надання адвокатом такої послуги, додаток до договорів з відповідачами, якими погоджено відповідний гонорар за учать адвоката у судових засіданнях, оплату таких послуг адвоката відповідачами. Витрати відповідачів на правничу допомогу є необгрунтованими та не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами. У судовому засіданні представники позивача (представники відповідача за зустрічним позовом) заяву про відшкодування судових витрат (витрат на правничу допомогу) про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити у повному обсязі. Проти задоволення заяви відповідачів про ухвалення додаткового рішення суду заперечували у повному обсязі, просили відмовити у її задоволенні. У судовому засіданні представник відповідачів - адвокат Пазюк Є. С. заяву відповідачів про ухвалення додаткового рішення суду підтримав, просив суд її задовольнити у повному обсязі. Проти задоволення заяви представника позивача - адвоката Томарова І.Є. заперечував, просив суд відмовити у її задоволенні. У судовому засіданні представник відповідачів подав заперечення проти стягнення судових витрат у яких просив суд у задоволенні заяви представника позивача відмовити повністю, посилаючись на те, що представником позивача заявлено завідомо неспівмірні з зустрічним позовом витрати на правничу допомогу у розмірі 201 805, 91 грн. і є явним зловживанням процесуальними правами, тому просив суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши зміст поданих заяв, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Томарова Іларіона Євгеновича про ухвалення додаткового рішення, необхідно задовольнити частково та заяву представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Пазюка Євгена Сергійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково, виходячи з наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Суд, приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню. При цьому судом зазначається, що 28 серпня 2023 року представником позивача та 18 вересня представником відповідача були подані клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвокатів враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 201 805 грн. є значно завищеними, а тому суд приходить до висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн., стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн., та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з 2015 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд врахував заперечення представника позивача та представника відповідачів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Outcome: partial