Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українські фінансові операції» за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса КМНО Золотих О.О., приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., який зареєстрований в реєстрі за №9930, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» суми заборгованості за Кредитним договором № 2058877 від 04.04.2021 укладеним з ТОВ «МАНІФОЮ» у розмірі 10\~246,33 грн., з яких 3\~050,00 грн. прострочена заборгованість за сумою позики, 4\~855,85 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою, 1\~540,48 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики та 800 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Позов мотивовано тим, що 12.11.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., вчинено виконавчий напис № 9930 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в загальному розмірі 10\~246,33 грн. Надалі, 08.02.2022, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68559009 з виконання вказаного виконавчого документа. Позивач зазначає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі оригіналу Договору позики № 2058877 від 04.04.2021, який не був нотаріально посвідчений. Позивач у позові стверджує, що із вказаною у виконавчому написі фінансовою установою жодного кредитного договору не підписувала. На переконання позивача, наведені обставини є безумовною підставою для скасування оспорюваного виконавчого напису, так як порушений порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Крім того, позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, перш за все відомостей про отримання позивачем вимоги про усунення порушень та належним чином оформлених бухгалтерських документів про розмір та період нарахування заборгованості, який на думку позивача перевищує встановлений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» строк, протягом якого можливо здійснити нарахування заборгованості як безспірної. Все зазначене, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що і стало причиною для звернення до суду з цим позовом. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір розмірі 1\~621, 14 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2023, у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до\~участі у\~справі приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Золотих\~О.О.\~та приватного\~виконавця виконавчого\~округу Житомирської\~області Лужинецького\~П.В.,\~в якості\~третіх осіб\~без самостійних\~вимог щодо\~предмету спору, учасникам справи роз`яснено їх процесуальні права на подання заяв по суті справи. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 03.08.2023,задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом, у виконавчому провадженні № 68559009, яке перебуває на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 15.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Треті особи правом на надання до суду пояснень стосовно спору не скористалися. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 12.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №9930, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» суми заборгованості за Кредитним договором № 2058877 від 04.04.2021 укладеним з ТОВ «МАНІФОЮ» у розмірі 10\~246,33 грн., з яких 3\~050,00 грн. прострочена заборгованість за сумою позики, 4\~855,85 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою, 1\~540,48 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики та 800 грн. плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.13). Стягувачем виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., 08.02.2022 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68559009 з виконання вказаного виконавчого напису за № 9930 від 12.11.2021 (а.с. 14). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.\~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26\~листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 12.11.2021 реєстровий номер № 9930 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Кредитний договір №2058877 від 04.04.2021, який було укладено між позивачем [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ», правонаступником якого за договором факторингу № 10-09/2021 від 10.09.2021 за кредитним договором №2058877 від 04.04.2021 є ТОВ «Українські фінансові операції», який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису та копія якого наявна в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення. Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що представлену нотаріусу до стягнення суму заборгованості не можна вважати безспірною, оскільки до стягнення пред`явлено заборгованість за відсотками, за користування кредитом після спливу строку кредитування (згідно кредитного договору строк кредитування складає 10 днів з 04.04.2021 по 14.04.2021), що не ґрунтується на вимогах Закону. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» на користь позивача 1610,40 гривень судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved