Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПрАТ "СК "Євроінс Україна" про відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого в обґрунтування якого вказали, що 23 жовтня 2020 року близько 06 год. 50 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , під час руху по автодорозі між населеними пунктами «м.Хмельницький - с.Копистин, зі сторони с.Копистин в напрямку до м.Хмельницького, неподалік стели «с. Копистин», допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який в порушення вимог п. 4.3.Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), рухався краєм проїзної частини не назустріч транспортним засобам та в порушення вимог п.4.4 ПДР у темну пору доби не виділив себе, та не мав на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 30.10.2020 о 03год. 12 хв. надійшло повідомлення із КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, про те що у реанімаційному відділенні помер гр. [PERSON] , [INFO] .. За фактом ДТП слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020240250000468. Під час досудового розслідування призначено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку експерта №650 від 19.11.2020 встановлено, що причиною смерті [PERSON] є закрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом луски скроневої кістки зліва з переходом на основу, забій головного мозку на базальній поверхні скроневої частки справа, субарахноїдальний крововилив, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку і настанням смерті. На основі зібраної інформації, здобутої в ході проведення досудового розслідування було призначено автотехнічну експертизу, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/10427-ІТ 22.07.2021 встановлено: 1) в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Ford Sierra» [NUMBER] , [PERSON] , з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2., 12.3 Правил дорожнього руху України; 2) в заданій дорожній обстановці вибрана водієм [PERSON] швидкість руху водія автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , відповідає умовам видимості елементів проїзної частини; 3) в ситуації, яка склалась, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексні технічні величини, водій автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху; 4) в ситуації, яка склалась, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, з технічної точки зоpу причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є виникнення перешкоди для руху (об`єкту, що рухається в межах смуги руху автомобіля) на відстані меншій ніж необхідна для зниження швидкості руху автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , для того, щоб не відбулось контактування. Постановою про закриття кримінального провадження від 31.07.2021, Старший слідчий СВ відділу РЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Міконович С.О., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240250000468 від 23.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, постановив: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240250000468 від 23.10.2020 закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, матері загиблого, [PERSON] та синові загиблого, [PERSON] було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача, у розмірі та з підстав викладених нижче. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у Відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР247204. 01.12.2020 року представник позивачів повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування. Серед заявлених позивачами до відшкодування вимог, містились: 30000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної Позивачу-1; 26900 грн. в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника понесених Позивачем-1; 180000 грн. в рахунок відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника належної Позивачу-1; 30000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п 27.3. ст.27 Закону №1961-IV, належної Позивачу-2; 19722,52 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування понесених Позивачем-2; 10355грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання понесених Позивачем-2. 11.05.2022 року Відповідачем було проведено виплату страхового відшкодування належну позивачам у наступних розмірах: 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди [PERSON] ; 5177,50 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання [PERSON] ; 13450,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] ; 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди [PERSON] 28.09.2022 року представником Позивачів направлено Відповідачу вимогу про доплату решти суми страхового відшкодування. Проте, Відповідач так і не виплатив решту суми страхового відшкодування належного Позивачам. Отже, з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю забезпеченого транспортного засобу та Потерпілого. Досудовим розслідуванням не встановлено наявність третіх осіб, діями чи бездіяльністю яких потерпілому заподіяна шкода. Таким чином, відповідальним в даному випадку за заподіяння шкоди життю фізичної особи є виключно законний володілець джерела підвищеної небезпеки, який відповідає в порядку статті 1187 ЦКУ. Потерпілий не може нести відповідальність за заподіяння йому шкоди, оскільки його відповідальність настає лише якщо шкоду він заподіяв собі умисно. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що потерпілий умисно заподіяв собі шкоди (наприклад: здійснив суїцид тощо). Тому, виплата Відповідачем лише 50% відсотків страхового відшкодування порушує права позивачів встановлені ст.27 Закону №1961-ІУ. Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблого [PERSON] входили: матір [PERSON] , 1948 року народження, та син [PERSON] , 1994 року народження, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю Потерпілого. На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 вересня - 5000 грн. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи, становить 60000,00 грн.. Отже, частка, яка припадає на кожну особу, що має право на отримання страхового відшкодування, в порядку пункту 27.3. Закону, становить 30000,00 грн, (60000 грн. / 2 = 30000 грн.). 11.05.2022 року Відповідачем було проведено виплату страхового відшкодування моральної шкоди належної позивачам у розмірі по 15000,00 грн. кожному. Таким чином, не відшкодованою залишається сума страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі по 15000 грн. кожному з позивачів. Щодо розміру страхового відшкодування пов`язаного з лікуванням потерпілого. Відповідно до ст.24.1. Закону України №1961-ІУ, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. За період лікування, а саме з 23.10.2020 по 30.10.2020, Позивач-2, [PERSON] , витратив на лікування Потерпілого 19722.52 грн., що підтверджується фінансовими документами. Представником Позивача-2 було надано разом із заявою на виплату страхового відшкодування Відповідачу всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування витрат на лікування потерпілого. Зазначені витрати були здійснені Позивачем у відповідності до лікарських призначень зазначених у виписних епікризах та виписках з історії хвороби, що додаються до позовної заяви. Таким чином, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого становить 19722,52 грн.. При цьому, маючи відомості про період перебування потерпілого на лікуванні у медичних закладах, про витрати на лікування понесені Позивачем, що було прямим наслідком настання випадку, Відповідач в порушення приписів ст.24 Закону України №1961-ІУ, не здійснив страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням. Згідно пункту 27.4. статті 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного нам пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть, розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання випадку ". Позивач-1 понесла витрати на спорудження Потерпілому надгробного пам`ятника у 26900.00 грн., що підтверджується товарним накладною від 25.11.2020 року. Позивач-2 поніс витрати на поховання Потерпілого у розмірі 10355,00 гри., що підтверджується товарним чеком від 30.10.2020 року. 11.05.2022 року Відповідачем було проведено виплату страхового відшкодування пов`язану із витратами позивачів на поховання та спорудження надгробного пам`ятника у розмірах: 5177,50 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання [PERSON] ; 13450,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] .. Отже, решта суми страхового відшкодування, яку має здійснити Відповідач 5177,50 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання [PERSON] ; 13450,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] . Щодо відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України позивачі вказали, що з матеріалів справи слідує, що позивач - [PERSON] 1948 року, є матір`ю загиблого в ДТП [PERSON] . Згідно пенсійного посвідчення, вона є пенсіонером за віком із 02.11.2001 року, отже за життя сина мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 ст. 1200 ЦКУ. Факт досягнення пенсійного віку Позивачем підтверджується статтею 12 Закону від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", згідно якої право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років, а чоловіки після досягнення 60 років. Таким чином, Позивач є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із смертю сина, оскільки на день його смерті була на його утриманні та мала право на утримання від нього. Згідно п.27.2. статті 27 Закону України №1961-ІУ від 01.07.2004: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманням одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку". На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 вересня - 5000 грн. Отже, мінімально гарантований розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить 180000,00 грн., який підлягає виплаті. По даному страховому випадку, загальна сума страхового відшкодування становить 294977,52 грн., що перевищує 260'000,00 грн. страхової суми. В такому разі, страхове відшкодування, яке належить для виплати Позивачам становить 260000,00 грн. З врахуванням наведеного позивачі просять: стягнути з ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" на користь [PERSON] 15000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю сина; 13450,00 грн. страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника потерпілому; 143022,48грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника; 51441,74 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем; стягнути з ПРАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" на користь [PERSON] : 15000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька; 5177,50 грн. страхового відшкодування витрат на поховання потерпілого; 19722,52 грн. страхового відшкодування витрат на лікування Потерпілого; 11970,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, за їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначили, що пішохід [PERSON] також є відповідальним за спричинену шкоду, оскільки на нього як учасника дорожнього руху покладаються обов`язки дотримуватися вимог ПДР України. Так як ДТП сталася внаслідок грубої необережності потерпілого [PERSON] , розмір страхового відшкодування, а саме моральної шкоди [PERSON] 15000грн. та [PERSON] 15000грн.; витрат [PERSON] на поховання 5177,50грн., витрат [PERSON] на спорудження надгробного пам`ятника 13450грн., було визначено Страховиком шляхом поділу на кількість учасників ДТП. При цьому у ПрАТ "СК "ЄВРОІНС УКРАЇНА" відсутні підстави для задоволення вимог заявника про виплату [PERSON] витрат на лікування, а [PERSON] виплату відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, за їх недоведеністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року близько 06 год. 50 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , під час руху по автодорозі між населеними пунктами «м.Хмельницький - с.Копистин, зі сторони с.Копистин в напрямку до м.Хмельницького, неподалік стели «с. Копистин», допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який в порушення вимог п. 4.3.Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), рухався краєм проїзної частини не назустріч транспортним засобам та в порушення вимог п.4.4 ПДР у темну пору доби не виділив себе, та не мав на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження. 30.10.2020 о 03год. 12 хв. надійшло повідомлення із КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, про те що у реанімаційному відділенні помер гр. [PERSON] , [INFO] .. За фактом ДТП ХР ВП Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020240250000468. Під час досудового розслідування призначено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку експерта №650 від 19.11.2020 встановлено, що причиною смерті [PERSON] є закрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом луски скроневої кістки зліва з переходом на основу, забій головного мозку на базальній поверхні скроневої частки справа, субарахноїдальний крововилив, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні в момент заподіяння та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку і настанням смерті. На основі зібраної інформації, здобутої в ході проведення досудового розслідування було призначено автотехнічну експертизу, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/10427-ІТ від 22.07.2021 встановлено: 1) в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Ford Sierra» [NUMBER] , [PERSON] , з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2., 12.3 Правил дорожнього руху України; 2) в заданій дорожній обстановці вибрана водієм [PERSON] швидкість руху водія автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , відповідає умовам видимості елементів проїзної частини; 3) в ситуації, яка склалась, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексні технічні величини, водій автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху; 4) в ситуації, яка склалась, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, з технічної точки зоpу причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є виникнення перешкоди для руху (об`єкту, що рухається в межах смуги руху автомобіля) на відстані меншій ніж необхідна для зниження швидкості руху автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , для того, щоб не відбулось контактування. Постановою про закриття кримінального провадження від 31.07.2021р., Старший слідчий СВ відділу РЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Міконович С.О., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240250000468 від 23.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, постановив: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240250000468 від 23.10.2020 закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Станом на дату ДТП - 23.10.2020р. цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Ford Sierra» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК"Євроінс Україна", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР247204. Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблого [PERSON] входили: матір [PERSON] , 1948 року народження, та син [PERSON] , 1994 року народження, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю потерпілого в результаті вищевказаного ДТП. Згідно товарного чеку від 25.11.2020р. [PERSON] понесла витрати на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 26900грн. [PERSON] поніс витрати на поховання батька в сумі 10355грн., що підтверджується товарним чеком від 30.10.2020р. Згідно довідки КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради № 273 від 11.02.2021р. [PERSON] лікувався у ВАІТ з 23.10.2020р. по 30.10.2020р., лікарські засоби використовувались хворим за рахунок лікарні та власний рахунок. 11.05.2022 року Відповідачем було проведено виплату страхового відшкодування належну позивачам у наступних розмірах: 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди [PERSON] ; 5177,50 грн. в рахунок відшкодування витрат на поховання [PERSON] ; 13450,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника [PERSON] ; 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються листом ПрАТ "СК"Євроінс Україна" №7109/ДВЗ від 23.09.2022р., платіжною інструкцією № 12637 від11.05.2022р.. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в с.Копистин Хмельницького району Хмельницької області, перебуває на обліку в ГУПФУ в Хмельницькій області і отримує пенсію за віком, розмір якої станом на жовтень 2020р. становив 2436,41грн. Також, згідно довідки КП "Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Хмельницької міської ради від 08.02.2023р., виписки з медичної картки хворого [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба 3ст., наслідки перенесеного в 2015р. ішемічного інсульту, легкий лівобічний геміпарез, стенокардія, атеросклероз, варикозна хвороба. Потребує постійного безперервного прийому ліків. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 31.08.2023 року №4052-02-24-23, згідно погосподарської книги с.Копистин за 1991-1995р.р. [PERSON] зареєстрований в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] по 21.04.1994р., є відмітка про вибуття в м.Хмельницький. В наступних погосподарських книгах за 1996-2020р.р. інформація про [PERSON] відсутня. Вказані обставини підтверджуються: витягом з ЄРДР з кримінального провадження № 12020240250000468; постановою про закриття кримінального провадження від 31.07.2021р.; довідкою КНП «Хмельницької обласної лікарні» Хмельницької обласної ради № 273 від 11.02.2021р.; товарним чеком від 25.11.2020р.; товарним чеком від 30.10.2020р.; довідкою КП "Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Хмельницької міської ради від 08.02.2023р.; випискою з медичної картки амбулаторного хворого; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; копіями паспортів серія [NUMBER] , серія [NUMBER] ; посмертним епікризом; листком основних показників стану хворого; заявами про виплату страхового відшкодування від 01.12.2020р.; полісом №АР/0247204; страховим актом № 60675/1/2022; листом ПрАТ "СК"Євроінс Україна" №7109/ДВЗ від 23.09.2022р., платіжною інструкцією № 12637 від11.05.2022р; довідкою ГУ ПФ в Хмельницькій області про доходи № 3221 5126 7574 9213 від 07.12.2020р.. В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В силу ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 5 вищевказаного Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 3 Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1. ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з пунктами 27.1 - 27.4 ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема: чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності. Також відповідно до п.24.1 ст. 24 Закону № 1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його брат був зареєстрований в с.Розсоша, але розійшовся з дружиною десь рік тому і жив з мамою та його сім`єю в с.Копистин. Брат офіційно не працював, але мав заробіток, забезпечував себе та допомагав матері, купував медикаменти, допомагав на городі. Він як, особа з інвалідністю 3 групи не працює. З огляду на вищевикладене, те що [PERSON] , являється особою похилого віку, пенсіонеркою, отримує невелику пенсію, потребує постійного лікування та мала право на утримання від сина [PERSON] суд приходить до висновку, що її вимоги про стягнення відшкодування у зв`язку із втратою годувальника в сумі 143022,48грн. підлягають задоволенню в межах заявлених вимог. Позивачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на лікування батька [PERSON] в сумі 19722,52грн. в період його перебування на лікуванні з 23.10.2020р. по 30.10.2020р. Надані суду чеки з аптеки не містять найменувань та кількості медикаментів і пристроїв ( в них зазначено антибіотики, вітаміни, анальгетики, антисептики, пристрої, гумові вироби і т.п.). Не містять вказані докази і відомостей про покупця даних препаратів. Наведене не дає можливості достовірно встановити, що вказані в чеках медикаменти та пристрої купувались саме позивачем [PERSON] на лікування батька. При цьому слід зазначити, що позивачі заявили суму відшкодування моральної шкоди у розмірі, що не перевищує загального розміру страхового відшкодування (регламентної виплати). Між тим, обставин щодо відсутності підстав для здійснення страхового відшкодування у виді шкоди, заподіяної смертю потерпілого, чи їх часткової виплати (в т.ч. умислу потерпілого на заподіяння собі шкоди), страховиком доведено не було. Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік, розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2020: у місячному розмірі - 5000 гривень. Особами, які мають право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є: мати померлого - [PERSON] та син [PERSON] .. Розмір моральної шкоди, заподіяної смертю [PERSON] обчислюється наступним чином: 5000 гривень х 12 = 60 000 гривень/2 (кількість осіб)=30 000 гривень. Отже, кожен має право на відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 гривень. за вирахуванням сум добровільно виплачених відповідачем по 15000грн. кожному потерпілому. Належними та допустимими доказами підтверджено витрати позивачів на поховання [PERSON] та на виготовлення і спорудження надгробного пам`ятника. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» слід стягнути: на користь [PERSON] 143022,48грн. страхового відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, 15000грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 13450грн. страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника, а разом 171472,48грн.; на користь [PERSON] 15000грн. страхового відшкодування моральної шкоди, 5177,50грн. страхового відшкодування витрат на поховання потерпілого, а разом 20177,50грн. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 19.11.2020р. між [PERSON] та АО «Автопоміч Україна», та 23.11.2020р. між [PERSON] та АО «Автопоміч Україна» було укладено Договора про надання професійної (правничої) допомоги та Додатки №1 до них, згідно яких зазначено, що « Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати Клієнту професійну правничу допомогу в порядку та на умовах визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити таку правничу (правову) допомогу по факту її надання. Відповідно до Додатка №1 до Договору - вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим договором становить суму, що дорівнює 30% від суми отриманих виплат. Позивачами не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Не надано суду і акту виконаних робіт та їх вартості з метою розподілу вказаних витрат між сторонами. У зв`язку з чим, зазначені витрати на правничу допомогу не підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам та стягненю з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1916,52грн. (211372,50/100 = 2113,73; 191649,98/ 2113,73 = 90,67; 2113,73/100 х 90,67). На підставі наведеного та

Outcome: partial