Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії Адвокат Глущенко Олександр Сергійович в інтересах [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.09.2008 між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якої була двокімнатна квартира [ADDRESS] . 22.04.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис №1517 про звернення стягнення на зазначену двокімнатну квартиру, що належала позивачу з метою задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк». 03.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. при примусовому виконанні виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №1517 від 22.04.2011 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно з яким вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 17302 доларів США 50 центів задоволені повністю. Відповідач знав, що кредитний договір погашений повністю, проте 28.10.2021 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. для вчинення виконавчого напису. 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №13683, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 34673 США 53 центи. 28.04.2022 головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дьо Людмилою Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису №13683 від 28.10.2021. При примусовому виконанні виконавчого напису №13683 від 28.10.2021 по виконавчому провадженню [NUMBER] було винесено постанови про накладення арештів на гроші та майно боржника. Спірний виконавчий напис є протиправним, оскільки вчинений приватним нотаріусом за відсутності безспірної суми боргу, з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів та з порушенням вимог чинного законодавства України. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності нарахування. Виконавчий напис вчинений за вимогами, які перевищують трирічний строк, який обліковується з дня виникнення вимоги, та які ґрунтуються на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально. Відповідач умисно та безпідставно отримав оспорюваний виконавчий напис №13683 від 28.10.2021, безпідставно було відкрито виконавче провадження та накладені арешти на карткові рахунки позивача. Такі протиправні дії призвели до гострих емоційних переживань, відчуття незахищеності, непевності у завтрашньому дні та страждань від соціальної несправедливості. Зазначені дії відповідача довели її беззахисність не тільки як споживача банківських послуг, а і людини, яка через недобросовісність відповідача була позбавлена засобів до існування. Різке погіршення стану здоров`я змусило позивачку звертатись за медичною допомогою 15.08.2022 та 30.08.2022. Розмір моральної шкоди становить 26600 грн. та розрахований, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати від дати накладення арештів до дати подання позову до суду. Також неправомірними діями відповідача їй була спричинена матеріальна шкода в розмірі 5536,81 грн., яка складається з вартості лікування позивача. Просив: визнати виконавчий напис №13683 від 28.10.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 26600 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 5535,81 грн.; стягнути судові витрати. 22.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03.08.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача АТ «Сенс банк» адвоката Стеценко М.В. надійшли пояснення щодо не згоди відповідача з позовними вимогами позивача, в яких він просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви про визнання виконавчого напису №13683, від 28.10.2021, таким, що не підлягає виконанню, стягнення моральної та матеріальної шкоди. 04.09.2023 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до суду від представника позивача адвоката Глущенка О.С. надійшли додаткові пояснення у відповідь на пояснення представника відповідача. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 10.09.2008 між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії №895/03-021-187 на суму 20000 доларів США. 22.04.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. було вчинено виконавчий напис №1517 про звернення стягнення на зазначену двокімнатну квартиру, [ADDRESS] , з метою задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 17302,50 доларів США. 03.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №1517 від 22.04.2011 про звернення стягнення на предмет іпотеки було закінчене в зв`язку з фактичним повним виконанням. 28.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис №13683, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 34673,53 доларів США. Строк платежу за кредитним договором №895/03-021-187 від 10.09.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.02.2018 по 01.02.2021. Сума заборгованості складає 34673,53 доларів США, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15967,47 доларів США, прострочена заборгованість за комісією та процентами становить 18706,06 доларів США строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 доларів США, строкова заборгованість за комісією та процентами становить 0,00 доларів США. Загальна сума, що підлягає стягненню, становить 34673,53 доларів США. 21.07.2022 у виконавчому провадженні [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису №13683 від 28.10.2021 був накладений арешт на грошові кошти [PERSON] , як боржника у виконавчому провадженні. 15.08.2022 та 30.08.2022 позивач була оглянута лікарем сімейної медицини з приводу погіршення стану після емоційного навантаження. 3. Релевантні джерела права Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Так, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, пункт 2 вказаного переліку був визнаний незаконним та нечинним у повному обсязі згідно із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/20084/14. Вказана постанова суду є чинною. В пункті 1 вищевказаного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». 4. Оцінка доказів та аргументів сторін Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем не було надано доказів того, що ним нотаріусу були надані будь-які документи, що підтверджують безспірність заборгованості у вказаний у виконавчому написі період. Зокрема, відповідачем не було надано доказів подання ним нотаріусу виписки з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від банку, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею. Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів). Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд відзначає наступне. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Аналізуючи обставини справи у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позивач не довела спричинення їй матеріальної шкоди в сумі розмірі 5536,81 грн. та моральної шкоди в сумі 26600 грн. Суду не було надано беззаперечних доказів того, що погіршення її стану після емоційного навантаження, з приводу чого вона зверталась до лікаря 15.08.2022 та 30.08.2022, викликано вчиненням відповідачем протиправних дій щодо неї. Доводи позивача про те, що безпідставне отримання відповідачем оспорюваного виконавчого напису №13683 від 28.10.2021, безпідставне відкриття виконавчого провадження та накладення арештів на її карткові рахунки спричинили їй матеріальну та моральну шкоду є незмістовними, оскільки відповідач не вчиняв виконавчого напису та здійснював виконавчих дій у виконавчому провадженні. Під час вчинення виконавчого напису саме нотаріус, а не відповідач, приймає рішення, вчиняти чи ні нотаріальну дію після оцінки наданих останнім документів, а виконавчий напис вчиняється в інтересах відповідача, як кредитора у зобов`язанні. А під час виконавчого провадження не відповідач, а виконавець приймає рішення щодо накладення арештів на грошові кошти боржника з метою забезпечення стягнення на користь кредитора у зобов`язанні, яким є відповідач. Зазначене свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, що має наслідком відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 5. Розподіл судових витрат, вирішення питання про заходи забезпечення позову Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: partial