Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] за від 11.01.2019 року за актовим записом №28. Позивачка зазначає, що за її заявою про видачу судового наказу 19.02.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполь видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.\~ Однак відповідач добровільно аліменти на утримання дитини не сплачує, внаслідок чого на березень 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 72753,16 грн. Крім того, позивачка зазначає, що відповідач з дочкою не спілкується протягом трьох років, навчанням, розвитком дитини та її здоров`ям не цікавиться. Участі у вихованні та додаткових витратах не бере. Спільна дочка сторін має генетичну схильність та фізичні задатки до танців, тому проявила бажання займатись хореографією у «Зразковому хореографічному клубі «Еліт». Оплата такого навчання щомісячно становить 550 гривень. Крім того у вересні 2023 року дитина відвідувала центр раннього розвитку «Мудрик» вартість якого становить 900 грн. Також, у зв`язку з тим, що дитина часто хворіла, позивачкою понесено значні кошти на придбання ліків. Зазначені суми для позивачки є не підйомними, а тому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2376,37 грн., тобто 1/2 частину понесених нею витрат. Ухвалою суду від 15.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві поросила суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки на поштову адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, що відповідає п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, а також розміщенням публікації на офіційному сайті судової влади України від 14.08.2023 року. З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2019 року ,за актовим записом №28. Згідно довідки від 23.03.2022 року за №2118-5000460449 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи позивачкою додано розрахунок витрат понесених на оплату навчання з хореографії а також додані квитанції на придбання ліків. З матеріалів справи вбачається, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає та протягом тривалого часу самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю. Через важкий матеріальний стан, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, оскільки сама утримувати неповнолітню дитину та забезпечувати її додатковими витратними не має можливості. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Витрати на ліки можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків. Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина має інвалідність, страждає на тяжку /хронічну/хворобу, має каліцтво.\~ Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними належними медичними документами - висновками МСЕК, довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, інвалідність, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. На думку суду, однією із відмінностей додаткових витрат від аліментів є їх передбачуваність. Тобто при зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які будуть витрачені періодично і їх зв`язок із існуванням особливих обставин, як позитивних (наприклад розвиток здібностей), так і негативних (витрати, пов`язані із станом здоров`я дитини). Таким чином, судом встановлено, що вимога [PERSON] про необхідність надання відповідачем коштів на додаткові витрати, пов`язані із навчанням та лікуванням дитини, є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення у розмірі 2376,37 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved