Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

У червні 2023 року позивач, через свого представника адвоката Герцуна В.С., звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частки спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яке складається з 2/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 81,1 кв.м, житловою площею 30, 2 кв.м; вбиральні літ. У; погріба з шиєю літ.Жпд; душу літ. З; споруди 1, 7, І; огорожі № 3,45 та знаходиться на земельній ділянці площею 590 кв.м. Як на підставу позовних вимог вказано, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , домоволодіння [ADDRESS] належало на праві спільної часткової власності [PERSON] частки; [PERSON] 1/6 частки; [PERSON] - 1/6 частки; [PERSON] 1/6 частки. [INFO] помер [PERSON] та його спадкоємцями були мати [PERSON] , яка спадщину прийняла фактично, але не оформила, яка померла [INFO] . Після смерті матері залишилась спадщина - 2/3 частки на житловий будинок [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишила, а тому спадкоємцями є її діти сторони у справі, які в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Проте, 17.05.2023 приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивувавши свою відмову наявністю спору щодо складу спадкового майна. Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 07.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ухвалою витребувано в приватного нотаріуса спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав про визнання позовних вимог. Третя особа представника в судове засідання не направила, що не перешкоджає розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за можливим розглянути справу по суті та на підставі частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Вислухавши сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази і встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Із дослідженої судом спадкової справи № 15/2014, заведеної до майна померлої [PERSON] , встановлено, що спадщину прийняли діти [PERSON] , а саме позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Факт родинних відноси сторін з спадкодавцем підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , а про зміну прізвища позивача на « [PERSON] » - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00014287018, сформованого 08.08.2014. Інші спадкоємці відсутні. 12.05.2023 позивач через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Сазонової М.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 2/3 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса від 17.05.2023 у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про спадщину за законом позивачу відмовлено через ненадання спадкоємцем всіх документів та наявністю спору між спадкоємцями. Матеріалами цивільної справи та спадкової справи підтверджується, що спадкове майно складається з 2/3 частки спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , з яких: належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори 28.08.1991 за реєстровим № 1-3968, зареєстрованому в МБТІ 23.10.1991; 1/6 частки, яку спадкодавиця прийняла у спадщину після смерті свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , прийнявши, але не оформивши свою частку спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Із спадкової справи також встановлено, що постановою нотаріуса від 04.09.2015 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії із видачі свідоцтва про спадщину за законом після смерті матері відповідачу [PERSON] . Відмова нотаріуса мотивована тим, що після виникнення права власності у спадкодавиці на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] змінився склад майна, було винесено рішення про узаконення самовільно побудованих будівель за [PERSON] , але свідоцтво про право власності на нерухоме майно ним не отримане, а тому з поданих документів неможливо встановити склад спадкового майна [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач претендує лише на частку спадкового майна, як і відповідач, проти чого останній не заперечував. Право на таку ж частку має і відповідач. Витягом з рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.01.2016 № 46 підтверджується, що житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (літ. С-2, заг. Площею 123,8 кв.м, літ. З, Н, Т, огорожі та споруди), який належить [PERSON] вирішено надати нову адресу: [ADDRESS] , а неперераховане майно залишити за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація права власності відповідача на житловий будинок, загальною площею 123,8 кв. м., житловою площею 64 кв.м. за адресою: [ADDRESS] підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, сформованої 12.04.2016. Згідно відповіді Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.10.2021, наданої на запит приватного нотаріуса, за результатами обстеження станом на 12.10.2021 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] включає: житловий будинок літ.А, загальною площею 81,1 кв.м, житловою - 30,2 кв.м.; вбиральня літ.У; душ літ.Ф; огорожа № №10, 13; хвіртка № 12; замощення ІІ. В житловому будинку літ.А зменшена житлова площа на 0,6 кв.м за рахунок оздоблювальних робіт; душ літ. Ф, вбиральня літ. У, огорожі №№10, 12, 13, замощення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 за № 406 не потребує окремого оформлення та подальшого введення в експлуатацію. Із наявної в матеріалах спадкової справи копії договору про виділення в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 30.07.1963 земельна ділянка, площею 590 кв.м. за адресою домоволодіння: [ADDRESS] , зареєстрованому в МБТІ 06.05.1976, була виділена [PERSON] . Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статі\~1278\~ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила і сторони є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину в установлений законом строк, та кожен з них з них претендує на частку спадкового майна, яке складається з 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , обсяг якого підтверджується відповіддю МБТІ. Отже спору між сторонами щодо частки в спадковому майні немає. Враховуючи наведене та те, що позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в досудовому порядку, суд приходить до висновку про правомірність позову, а тому він підлягає задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Щодо вимоги в частині обсягу домоволодіння в цілому за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, виділеної під забудову за цією адресою, право власності на яку не оформлено, в цій частині позовні вимоги є зайвими. Крім того, довідкою МБТІ підтверджується конкретний обсяг нерухомого майна за вказаною адресою. Так як позивач вимоги про розподіл судового збору не заявляла та таких вимог представник позивача не заявляв в судовому засіданні, тому враховуючи межі судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судового збору суд не здійснює.

Outcome: partial