Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області до [PERSON] з позовом простягнення франшизи у розмірі 1610 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.03.2023 року о 21.55 год по вул. 1 Травня у м. Хмільник Вінницької області [PERSON] керуючи транспортним засобом KIASPORTAGEд.н.з. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "ВАЗ 2105", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок чого відбулася ДТП під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. 28.03.2023 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було ухвалено постанову у справі №149/817/23, якою було визнано винним відповідача у скоєному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, чим накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Відповідно до інформації отриманої із сайту МТСБУ станом на 12.03.2023 року цивільно-правова відповідальність KIA SPORTAGE д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПАТ «Страхова група ТАС», Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ3505890. 12.03.2023 року було повідомлено страховика про скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідачем на вищевказаному автомобілі. 06.04.2023 року на адресу позивача надійшло повідомлення від ПАТ «Страхова група ТАС» про те, що сума страхового відшкодування згідно Заяви про страхове відшкодування, з вирахуванням франшизи, становить 5610 грн. Франшиза, згідно Поліса , становить 1600 грн. Отже, загальний розмір страхового відшкодування становить 7220 грн. Однак, відповідач на усну вимогу позивача сплатити йому 1600 гривень відмовився. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Заєць Б.В., позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву від відповідача до суду не надходило. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2023 року встановлено, що 12.03.2023 року о 21.55 год по вул. 1 Травня у м. Хмільнику Вінницької області [PERSON] , керуючи транспортним засобом KIA SPORTAGE д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "ВАЗ 2105", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , внаслідок чого відбулася ДТП під час якої автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками(а.с.8). Положенням ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 3505890 від 22.12.2022, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СГ «ТАС .(а.с. 27). Згідно листа АТ «СГ «ТАС» № 1257 від 07.09.2023 року, сума страхового відшкодування в розмірі 5610 грн відшкодована [PERSON] з вирахуванням франшизи в сумі 1600 грн. (а.с.27) Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положенням ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 36,6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. А тому позовні вимоги підлягають задволенню частково - про стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 1600 гривень. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити через їх необгрунтованість. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial