Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», третя особа: Уманський відділ державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 8746 від 19.10.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованість в розмірі 17 770,00 грн. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 210415-38417-1 від 15.04.2021 складеним із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО». Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2021 по 24.09.2021. Сума заборгованості за кредитним договором складає 17 770,00 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а також не було дотримано умови безспірності, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича № 8746 від 19.10.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» заборгованості в розмірі 17 770,00 грн. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 536,80 та витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 гривень. Вказаний позов було забезпечено ухвалою судді від 13.07.2023, а саме зупинено стягнення, яке проводиться в ході виконавчого провадження № 67391884 від 05.11.2021, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса № 8746 від 19.10.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» заборгованості в розмірі 17770,00 грн. Ухвалою судді від 13.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками. Ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками були вручені особисто представнику відповідача ТОВ «ФК`РІАЛЬТО» 24.07.2023. Станом на 21 вересня 2023 відзиву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 8746, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» заборгованості за кредитним договором № 210415-38417-1 від 15.04.2021 у розмірі 17070,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 700,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню 17770,00 грн. Постановою заступника начальника відділу Уманського ВДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Паливодою О.П. від 05.11.2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 8746 від 19.10.2021 року заборгованості у розмірі 17770,00 грн. на користь ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом\~Про нотаріат\~(далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості,\~її розмір\~та складові\~для вчинення\~нотаріального напису\~належним чином\~не доведена,\~як наприклад\~даними щодо\~сум отриманих\~у кредит\~коштів,\~їх повернення,\~нарахування та\~розрахунку боргу\~тощо. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України\~«Про виконавче провадження»\~та пункту 3 Порядку. Статтею 50 Закону України\~«Про нотаріат»\~передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також, у матеріалах виконавчого провадження відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Що стосується вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Інтереси позивача представляє адвокатське об`єднання «Калінін і партнери» в особі керуючого Калініна С.К.. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви Договір № б/н21 від 09.11.2021 про надання правової допомоги. Відповідно до акту виконаних робіт(наданих послуг) від 28.04.2023, бюро надало, а клієнт [PERSON] прийняла юридичні послуги у формі: усної з вивченням документів консультації вартістю 500 грн.; складання, оформлення(друк) адвокатського запиту до ВДВС від 22.11.21 вартістю 500 грн.; вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження № 67391884 від 05.11.21 вартістю 500 грн.; складання, оформлення, подання до суду позовної заяви вартістю 2500,00 грн., складання, оформлення, подання до суду заяви про забезпечення позову вартістю 1000,00 грн. Крім того, до матеріалів справи на підтвердження оплати вищевказаних правових послуг додані платіжне доручення № В881069481 від 02.12.2021 на суму 1000,00 грн. та платіжне доручення № В881035599 від 18.11.2021 на суму 4000,00 гривень, призначення платежу: № б/н від 09.11.2021 [PERSON] , а тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та 536,80 грн.

Outcome: approved