Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Адвокат Кугутюк О.В. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку із кадастровим №0524382900:01:000:0084. В квітні місяці 2023 року, здійснюючи прибирання в будинку матері, [PERSON] було знайдено заповіт, складений [PERSON] , згідно якого остання заповіла вказану земельну ділянку їй. Звернувшись до Тульчинської нотаріальної контори 27.04.2023 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] отримала письмову відмову № 236/02-14, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини. Як відомо позивачі, спадщину після смерті матері прийняла її сестра [PERSON] , яка відмовилась надати згоду на прийняття спадщини позивачкою. Вважає, що при відкритті спадкової справи, нотаріус мав зясувати питання щодо наявності заповіту та був зобов`язаний повідомити спадкоємця про це. Оскільки нотаріус не повідомив позивачку про наявність заповіту на її імя, це є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Зазначив, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту. Нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту, повинна була надіслати позивачу повідомлення про даний заповіт, однак цього зроблено не було. Вважає, що причини пропуску строку є поважними, адже позивач випадково знайшла заповіт на своє ім`я, про його існування їй не було відомо. Просив позов задовольнити та визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що позивачка є її сестрою. Крім них, є третя сестра [PERSON] . Коли мати померла, [PERSON] на похорон не приїхала, бо перебувала за кордоном в Чехії. До смерті мати проживала в її будинку саме вона її доглядала, а не позивачка. Сама вона в межах 6 місяців подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і повідомила про це сестрам. Про заповіт дізналася від нотаріуса та про його наявність повідомила доньку позивачки. Вважає, що позивачці було відомо про заповіт, так як за життя їх мати неодноразово казала, що земельну ділянку бажає заповісти саме [PERSON] . На її переконання, земельна ділянка, яка є спадковим майном, повинна бути оформлена на них трьох, а не тільки на позивачку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомила. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2023, виданого повторно Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 1074 від 13.12.2021 (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, виданого 27.03.1962, вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, встановлено, що [PERSON] 28.02.1981 зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6). Згідно копії відповіді від 27.04.2023 №236/02-14 на заяву Забуранної від 26.04.2023 Тульчинською державною нотаріальною конторою, останню повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] немає можливості у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 7). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №085261 від 18.02.2003 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8298 га, кадастровий номер 0524382900010000084, яка розташована на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 20.10.2016, та зареєстровано в реєстрі за № 113, [PERSON] заповіла дочці [PERSON] земельну ділянку, площею 1,8298 га, розташовану на території Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 4). З копії спадкової справи № 230/2022, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] Тульчинською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , звернувшись до Тульчинської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від 23.03.2022 (а.с. 28). Згідно копії довідки від 26.04.2023 № 362, виданої виконкомом Тульчинської міської ради [PERSON] , її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). З копії заяви від 26.04.2023 встановлено, що [PERSON] зверталася до Тульчинської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с. 35). Листом Тульчинської державної нотаріальної контори від 27.04.2023 № 236/02-14 [PERSON] повідомлено, що строк для прийняття спадщини пропущено та їй необхідно звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини, про що свідчить копія даного листа (а.с. 36). З копії заяви від 18.05.2023 встановлено, що [PERSON] зверталася до Тульчинської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (а.с. 38). З копії листа Тульчинської державної нотаріальної контори від 19.05.2023 № 295/02-14 встановлено, що [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вонане надала документів, які підтверджують факт прийняття спадщини. Останній рекомендовано надати підтверджуючі документи або рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 39). Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що наголошено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування". Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. Крім того, на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до п. 2.2 та п. 3.2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається зі спадкової справи № 230/2022, під час заведення спадкової справи після смерті [PERSON] 23.03.2022, нотаріусом встановлено наявність заповіту, вчиненого останньою 20.10.2016, зареєстрованого під № 116, що підтверджується відомостями з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.03.2022 (а.с. 30-31). Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про повідомлення нотаріусом позивачку про наявність заповіту, або ж виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення, матеріали спадкової справи не містять. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд доходить висновку, що позивачка [PERSON] не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, та відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.. Доводи відповідачки про те, що позивачка знала про наявність заповіту належними і допустимими доказами не підтверджено. Крім того, вирішуючи питання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Так, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала, що за життя її з позивачкою мати повідомляла, що бажає заповісти земельну ділянку саме молодшій дочці [PERSON] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України.\~Докази\~не\~можуть ґрунтуватися\~на\~припущеннях. При встановлених обставинах, враховуючи, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою з поважної причин, в інший спосіб позивач не може захистити своє право, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. При цьому, на переконання суду, достатнім строком для цього буде два місяці з дня набрання даним рішенням законної сили. За таких обставин суд доходить висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачем на прохання її представника. На підставі наведеного та

Outcome: partial