Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення донькою 23-х років, за умови, що вона продовжує навчання. Позов обґрунтований тим, що 10.10.1997 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . До досягнення дитиною повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, проте після досягнення дитиною повноліття відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу. На даний час донька навчається на четвертому курсі Миколаївського фахового коледжу музичного мистецтва. Посилаючись на те, що позивач не має можливості забезпечити навчання доньки, а відповідач матеріальної допомоги не надає, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 було відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засідання з викликом сторін. Позивач не була присутня в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . [PERSON] здобуває освіту в Миколаївському фаховому коледжі музичного мистецтва 4 курсу денної форми навчання з 01.09.2019 до 30.06.2023, що підтверджується довідкою №59/2 від 09.05.2023, виданою Миколаївським фаховим коледжем музичного мистецтва. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Отже, оскільки повнолітня [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач, як батько, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на час її навчання. Відповідач, який не з`явився до суду, дані обставини належними та допустимими доказами не спростував. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня подання позову до суду, тобто з 25.05.2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Відповідно до ч.ч.1, 2. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий зір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved