Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] звернулася з позовом до Виконавчого комітету Конотопської міської ради в якому просить скасувати рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області № 33 від 15.02.2023 в частині постановки [PERSON] на квартирний облік в загальну чергу та зобов`язати відповідача включити [PERSON] на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з часу набуття права бути зарахованим на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а саме з 01 серпня 2011 року та включити його до списку громадян, які мають право позачергового отримання житла. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 10 жовтня 2000 року матір позивача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , а рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 200 від 20 червня 2011 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 238 від 27 серпня 2012 року за неповнолітнім [PERSON] закрпілено житлове приміщення, що складається з 11/200 частин будинку [ADDRESS] . Враховуючи, що на належну позивачу 11/200 частин цього будинку припадає 6,75 кв.м. загальної площі, з яких житлової лише 4,13 кв.м., а тому на час досягнення 16 років позивач, як дитина позбавлена батьківського піклування, підлягав взяттю на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Постановою Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року зобов`язано виконавчий комітет Конотопської міської ради, в установленому порядку, розглянути питання позачергового забезпечення житловим приміщенням [PERSON] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконкому № 33 від 15.02.2023 року «Про квартирний облік» [PERSON] прийнято на квартирний облік в загальну чергу під № 1942. Відповідачем не було перевірено можливість вселення неповнолітньої дитини до житла, зважаючи на ту обставину, що квартира мала лише одну житлову кімнату і в ній залишалася мешкати його мати, яка продовжувала вести антигромадський спосіб життя і зловживати спиртними напоями. Відповідач не вчинив дії щодо захисту прав позивача шляхом позачергового забезпечення житлом, як дитини, яка мала статус дитини позбавленої батьківського піклування, що суперечить вимогам ст. 39, 46 ЖК УРСР, п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Відповідач Виконавчий комітет Конотопської міської ради у відзиві на позов просить суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що згідно рішення виконкому від 27.08.2012 року за позивачем [PERSON] , який мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування було закріплено житлове приміщення, що складається з 11/200 частин будинку [ADDRESS] . Вищевказана частина житлового будинку не є окремим об`єктом, розрахунок ідеальних часток не проводився. На думку відповідача, твердження про те, що житлова площа позивача складає лише 4,13 м не можуть бути прийняті до уваги. Тому позивач не мав підстав для постановки його на облік громадян, як потребують поліпшення житлових умов службою у справах дітей по досягненню ним 16-річного віку, а також на включення до списку громадян, які мають право позачергового одержання житлового приміщення. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту житлових прав дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування та осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання житлового приміщення, за умови їх перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку. Проте [PERSON] на даний час більше 23 років та на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов він не перебував, тому постановка його на такий облік, на думку відповідача, суперечитиме вимогам законодавства. На виконання рішення Сумського апеляційного суду від 26.10.2022 відповідачем, з урахуванням пропозицій міської громадськості прийнято рішення № 33 від 15 лютого 2023 року, згідно з яким позивача поставлено на квартирний облік в загальній черзі під № 1942. З проханням зняти його з цього обліку позивач не звертався. У своїй заяві позивач не зазначив, що користується правом першочергового чи позачергового одержання жилих приміщень, не надано підтверджуючих документів про відсутність 6 кв.м. на одного члена сім`ї. Зауважує, що вимоги про включення позивача до списку громадян, які мають право позачергового одержання жилого приміщення з 01 серпня 2011 року не можливо виконати, оскільки черги вже є сформованими і внесення позивача до даної черги з 01 серпня 2011 року може призвести до порушення прав та законних інтересів 140 громадян, що перебувають у черзі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 29 червня 2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 15). 18 липня 2023 року підготовче судове засідання відкладено до 10:00 год 21 липня 2023 року у зв`язку із неявкою позивача та неможливістю провести відеоконференцію за участю представника позивач [PERSON] (неможливо забронювати веб-майданчик в Сумському апеляційному суді) (а.с. 30). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 21 липня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті 06 вересня 2023 року об 11:00 год. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 20 червня 2011 року за № 200 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08 листопада 2010 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на праві частковій спільної приватній власності в розмірі 11/200 (а.с. 11). Право власності зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.24, 25). Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 238 від 27 серпня 2012 року закріплено за неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , житлове приміщення, що складається з 11/200 частин буд. [ADDRESS] , що на праві приватної спільної власності належить [PERSON] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 12). Постановою Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04 липня 2022 року скасовано в частині відмови у задоволені позову [PERSON] до виконавчого комітету Конотопської міської ради про зобов`язання зарахувати на квартирний облік та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення цих вимог. Зобов`язано виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, в установленому законом порядку, розглянути питання позачергового забезпечення житловим приміщенням [PERSON] , який має статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 38-41). 04 січня 2023 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою із додатками до міського голови Семеніхіна А. в якій зазначив, що в зв`язку з непридатністю житла для проживання та відсутністю 6 кв.м. на одного члена сім`ї для поліпшення житлових умов, та оскільки він є особою з числа дітей, які позбавлені батьківського піклування просить внести на обговорення міської громадської комісії з житлових питань про прийняття його на облік для отримання житлової площі (а.с.23) Рішенням виконкому № 33 від 15.02.2023 року «Про квартирний облік» [PERSON] прийнято на квартирний облік в загальну чергу під № 1942 (а.с. 8-9), про що повідомлено [PERSON] (а.с. 9). V. Норми права. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після завершення перебування у відповідних закладах, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях або завершення строку піклування діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання. Частиною 5 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» ( в редакції , яка діяла станом на 2011р.) передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинку сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлює проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України . Аналогічні положення містяться також в пункті 64 Порядку проведення органом опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за №866. Згідно зі ст.\~43\~ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством України окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. Перелік громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання житлових приміщень, визначений статтями 45, 46 ЖК України. За змістом ст. 46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються зокрема щодо житлового забезпечення таких дітей після завершення їх виховання в різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи. Відповідно до ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Згідно положень пункту 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року N 470 жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. VІ. Оцінка суду. Суд вислухавши представника позивача, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Так, з постанови Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 577/5538/21 вбачається, що відповідно до постанови виконавчого комітету Сумської обласної Ради народних депутатів та Обласної ради профспілок від 26 грудня 1984 року №383, станом на час набуття [PERSON] права на взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, норма жилої площі в Сумській області для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов визначалася як 6,0 кв.м. При цьому апеляційний суд констатував, що на належну [PERSON] 11/200 частини в будинку припадає 6,75 кв.м загальної площі, з яких житлової лише 4,13 кв.м, а тому на час досягнення 16 років позивач, як дитина позбавлена батьківського піклування підлягав взяттю на облік громадян, які потребують поліпшенню житлових умов (а.с. 40 на звороті). Проте, на виконання рішення Сумського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року, за результатами розгляду заяви позивача від 04.01.2023 з доданими документами, відповідачем прийнято рішення № 33 від 15 лютого 2023 року, за яким позивача поставлено на квартирний облік в загальній черзі під № 1942 (а.с. 9). Суд дійшов висновку про скасування вказаного рішення відповідача № 33 від 15 лютого 2023 року, з огляду на його невідповідність ч.1 ст.33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що на даний час позивачу більше 23 років та на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов він не перебував, оскільки така бездіяльність виникла з вини відповідача, бо відповідно до вимог законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, питання постановлення дітей позбавлених батьківського піклування на квартирний облік вирішувалося уповноваженим органом місцевого самоврядування, без подання дитиною документів та звернення із заявою. Суд також враховує, що концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а отже, і «майном». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача прийняти позивача на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з дня звернення із заявою від 04 січня 2023 року та включити його до списку громадян, які мають право позачергового отримання житла з 04 січня 2023 року. При цьому суд враховує правову позицію у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 згідно якої критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта. Тобто суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції. В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині включення позивача до списку громадян, які мають право позачергового отримання житла з 01 серпня 2011 року. При цьому суд зауважує, що починаючи з 2011 року певна кількість громадян належним чином реалізувала своє право на отримання житла позачергово та постановку на квартирний облік позачергово і на час розгляду справи така черга налічує 140 осіб, а тому у випадку внесення змін до списків таких осіб саме з 01 серпня 2011 року, буде порушено критерій пропорційності втручання в право власності. Згідно прецедентної практики ЄСПЛ, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Згідно вимог ч.6 ст. 141 з відповідача слід стягнути на користь держави 1073,60 грн.

Outcome: partial