Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 20 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем укладено кредитний договір № 22000-02/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,50 % на добу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 червня 2023 року становить у розмірі 15 615 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн, відсотків за користування кредитом у розмірі 10 615 грн. 08 грудня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість кредитним договором у розмірі 15 615 грн та витрати по сплаті судового збору. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 20 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем укладено кредитний договір № 22000-02/2022, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,50 % на добу (а.с. 6-7,9). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 30 червня 2023 року становить у розмірі 15 615 грн, яка складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн, відсотків за користування кредитом у розмірі 10 615 грн (а.с. 15). Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як убачається з досліджених доказів умови договорів позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредити не погашені. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору. 08 грудня 2022 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» було укладено договір факторингу № 08122022, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року (а.с. 10-12, 13, 14). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦКУкраїни до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Оскільки передача прав вимоги до боржника відбулася за кредитним договором № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту повністю. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом у розмірі 10 615 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до п. 4.3 умов кредитного договору № 22000-02/2022 від 20 лютого 2022 року сторони погодили, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у погоджений строк, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня прострочення виконання умов договору. Відповідно до умов кредитного договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний та сплатити проценти. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп, відповідно до Закону України "Про судовий збір", який відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивач.

Outcome: approved