Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало відповідачу послуги з централізованого опалення, але він неналежно виконує свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, має заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просить стягнути з [PERSON] як власника майна, на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 16.01.2018 року по 30.04.2023 року у розмірі 56215,67 грн., суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 року по 30.04.2023 року 175,45 грн., інфляційні втрати 5078,53 грн., 3% річних 2231,35 грн., а всього стягнути 63701,00 грн. та сплачений судовий збір 2684,00 грн. Процесуальні дії у справі. 30.06.2023 позовна заява надійшла до суду. 14.07.2023 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 17.07.2023 позовна заява\~прийнята\~до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, зокрема відповідача шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, будь-яких клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] з 16.01.2018 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованій в ній, а отже - є споживачем послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснює. За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 16.01.2018 по 30.04.2023 становить 56215,67 грн. На вказану суму позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 5078,53 грн. та 3% річних у розмірі 2231,35 грн. При цьому інфляційні втрати та 3 % річних нараховано відповідно до Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» тільки до лютого 2022 року. Плата за\~абонентське обслуговування,\~нарахована позивачем\~за період\~з 01.11.2021\~року по\~30.04.2023, становить 175,45 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч.5 ст.13 вказаного Закону передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Згідно з положеннями ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені законом обов`язки з утримання належного йому на праві власності житла, оплату за надані житлово-комунальні послуги не здійснює, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved