Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач 28 серпня 2023 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку та будинковолодіння, яке розташоване на території Берестечківської міської ради. Вказує, що вона являється єдиним спадкоємцем. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла позивачу вищезазначене майно. Також, зазначає, що вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус їй повідомив, що вона пропустили строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що не була обізнана в порядку прийняття спадщини. З врахуванням наведеного, просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що покладається на розсуд суду щодо вирішення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2019 року виконавчим комітетом Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.4). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилося в тому числі: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №102378 для ведення особистого селянського господарства площею 1,41 га, грошові вклади по рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] заповіла [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно з інформацією, яка зазначена в копії довідки №334 від 22 серпня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Берестечківської міської ради, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала в селі Диковини, Луцького району, Волинської області і нікуди на проживання не виїжджала, проживала одна, одружена не була, дітей не мала. Заповіт [PERSON] в Мервинській сільській раді посвідчувався по реєстру №1 від 12 січня 2016 року, не змінений і не скасований. Спадкоємцем за заповітом на майно, яке залишилося після смерті спадкодавця є [PERSON] . (а.с.5). З дослідженої в судовому засіданні роз`яснення щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини виданого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області №362/01-16 від 23 серпня 2023 року, вбачається, що позивач, пропустив строк для прийняття спадщини. (а.с.9). Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру №73769009, №73769022 від 30 серпня 2023 року наданих приватним нотаріусом Луцького нотаріального нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. спадкова справа після смерті [PERSON] , у спадковому реєстрі інформація відсутня, однак, наявний заповіт від 12 січня 2016 року. Суд встановив, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] . Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] оскільки їй не було відомо спадкове законодавство. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав поважну причину у не своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст.3, 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved