Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбуються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає, а тому вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу. Шлюбні стосунки між сторонами припинені більше року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На примирення позивач не згідний і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 11.07.2023 року провадження по зазначеній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2016 року, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Мокрокалигірської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, про що зроблений актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе.

Outcome: approved