Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), діючи через свого представника адвоката Панчелюгу К.М., звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач), в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року у справі №569/13426/19 позов [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Деражненська сільська рада Костопільського району Рівненської області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, про встановлення батьківства, задоволено повністю. Визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області внести зміни в актовий запис №28 від 14 березня 2019 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , і записати [PERSON] батьком дитини. Тобто рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/13426/19, яке набуло законної сили, встановлено факт батьківства позивача у даній справі. Рішення суду набрало законної сили 26 березня 2020 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2023 року у справі №569/1948/23 позов [PERSON] до Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинити певні дії, задоволено та зобов`язано Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виключити з актового запису №28 від 14 березня 2019 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , дані про « [PERSON] », як батька дитини і записати батьком дитини - [PERSON] 19 квітня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де у графі батько вказаний [PERSON] . З народження дочки по час подання до суду вказаного позову одноособово опікується дитиною батько [PERSON] . Мати дитини веде розпусний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, не має постійного місця проживання, доходів, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Наскільки відомо позивачу, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям та перебувала на стаціонарному лікуванні у комунальному підприємстві «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради. У ситуації, що склалася дитина має юридичний зв`язок з особою, яку фактично не знає, яка не опікується її долею, вона юридично пов`язана спільним правами та обов`язками з чужою людиною. Так, наприклад, змінити місце реєстрації дитини на таке, яке відповідає дійсності батько без згоди матері не може. А позивачу взагалі не відомо, де на даний час перебуває відповідач, відсутні засоби зв`язку з нею. Через саме таку ситуацію, що склалася позивач звертається з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою представника позивача [PERSON] 19 вересня 2023 року представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила судове засідання провести без її та позивача участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 02 червня 2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10 травня 2019 року. 24 липня 2023 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 19 вересня 2023 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, не проживає. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, не проживає, тому суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Також, суд зауважує, що згідно відповіді КЗ «Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг» Рівненської обласної ради від 27 червня 2023 року №165 у зв`язку з тим, що [PERSON] була визнана особою, що перебуває у складних життєвих обставинах та потребує соціальної підтримки з 10 травня 2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] місцем її фактичного проживання була адреса: [ADDRESS] . На вказану адресу судом також була направлена судова повістка на 19 вересня 2023 року, яка була отримана особисто [PERSON] . Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою. 28 червня 2023 року представник [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглядати без участі представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, рішення постановити в інтересах дитини. Представник Органу опіки та піклування Деражненської сільської ради також у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 03 липня 2023 року від Органу опіки та піклування Деражненської сільської ради надійшла заява про проведення засідання без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року у справі №569/13426/19 позов [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Деражненська сільська рада Костопільського району Рівненської області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області, про встановлення батьківства задоволено повністю. Визнано [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Клеванську селищну раду Рівненського району Рівненської області внести зміни в актовий запис №28 від 14 березня 2019 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , і записати батьком дитини [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 26 березня 2020 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2023 року у справі №569/1948/23 позов [PERSON] до Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виключити з актового запису №28 від 14 березня 2019 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , дані про « [PERSON] », як батька дитини і записати батьком дитини - [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 04 квітня 2020 року. 19 квітня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . Як слідує з висновку Органу опіки та піклування Деражненської сільської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету Деражненської сільської ради від 28 червня 2023 року №63, [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. У цивільному шлюбі у батьків народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя у громадян не склалося через відсутність взаєморозуміння між батьками. З народження дочки по даний час матір [PERSON] проживає окремо від дочки, займається виключно своїм життям. Перестала цікавитися своєю дочкою. Матір не виявляє жодного бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки не надавала. Відповідно до інформації КЗ «Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг» Рівненської обласної ради від 27 червня 2023 року №165 [PERSON] 01 квітня 2019 року звернулася до відділення обліку бездомних осіб та підтримки проживання закладу з проханням поставити її на облік осіб без постійного місця проживання для отримання соціальної послуги сприяння в реєстрації місця проживання/перебування за адресою закладу з метою подальшого отримання гарантованих державою допомог на її дитину [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] була визнана особою, що перебуває у складних життєвих обставинах та потребує соціальної підтримки її прохання було задоволено. З 10 травня 2019 року по даний час вона зареєстрована за адресою закладу: [ADDRESS] , але зараз не відомо де перебуває, за місцем реєстрації вона не проживає, відсутні засоби зв`язку з нею. З 2018 року батько [PERSON] сам займається вихованням та матеріальним забезпеченням дочки. Зі слів батька, матір не дарувала подарунків своїй дочці ні на День народження, ні на День святого Миколая , а ні на Новий рік. Коли дитина хворіла, матір її не провідувала, не цікавилася станом її здоров`я та не надавала жодної матеріальної допомоги на лікування. Матір не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 27 червня 2023 року, розглядалося дане питання, де був присутній [PERSON] . Він розповів про те, що [PERSON] веде розпусний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, не має постійного місця проживання, доходів, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини та на даний час йому не відоме місце знаходження матері дитини. 26 червня 2023 року працівниками служби у справах дітей Деражненської сільської ради обстежено умови проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , в ході обстеження встановлено, що будинок складається з трьох кімнат, кухні, коридору, ванни та санвузла. Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Відтак, орган опіки та піклування вважає, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає перелік обов`язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкується з дочкою, не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Проаналізувавши надані докази, а також вищевказані законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тому, вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір за позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: approved