Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.03.2020 р. між [PERSON] та позивачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АО-2519824. 19.05.2020 р. у [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача та автомобіля під керуванням [PERSON] . Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, [PERSON] постановою Приморського районного суду м.Одеси притягнено до адміністративної відповідальності по адміністративний справі № 522/9619/20 . 13.06.2020р. потерпілий [PERSON] подав позивачу Заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту № 200000310103 від 17.06.2020 матеріальний збиток, завданий [PERSON] складає 8158,57 грн. Позивач визнав випадок страховим та 18.06.2020р. здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 8158,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР060941. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу. Станом на 04.04.2023 р. кошти на рахунок позивача не надходили. У зв`язку з цим, позивач просив в порядку регресу стягнути з відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди сплачене страхове відшкодування в сумі 8158,57 грн. В матеріалах справи міститься клопотання позивача про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору страхування відповідача; копію полісу; копію посвідчення водія; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копію паспорту, копію РНОКПП потерпілої особи; копію заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування; копію постанови Приморського районного суду м.Одеси №522/9619/20 від 13.07.2020; копію акту огляду транспортного засобу; копію ремонтної калькуляції №20-0310103 від 08.06.2020; копію розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000310103 від 17.06.2020; копію страхового акту № 200000310103 від 17.06.2020; копію платіжного доручення № ЗР060941 від 18.06.2020), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 19.05.2020\~року у\~м.Одеса,\~вул.\~Гагарінське Плато\~5А/2\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю відповідача\~та автомобіля\~під керуванням\~ [PERSON] . Зіткнення відбулося\~в результаті\~порушення відповідачем\~Правил дорожнього\~руху України,\~ [PERSON] .\~Відповідач після\~дорожно-транспортної\~пригоди за\~його участю\~самовільно залишив\~місце пригоди,\~що підтверджено\~постановою Приморського\~районного суду\~м.Одеси,\~де останнього\~притягнено до\~адміністративної відповідальності\~по адміністративний\~справі №\~522/9619/20. 13.06.2020р. потерпілий [PERSON] подав позивачу Заяву про виплату страхового відшкодування та отримав виплату страхового відшкодування в розмірі 8158,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР060941. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу. Станом на 04.04.2023 р. кошти на рахунок позивача не надходили. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідач [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдав шкоду [PERSON] . Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000310103 від 17.06.2020 сума, яка підлягала сплаті потерпілому [PERSON] визначена в розмірі 8158,57 грн. Платіжним дорученням № ЗР060941 від 18 червня 2020 року Приватним акціонерним\~товариством «Українська\~страхова компанія\~«Княжа вієнна\~іншуранс груп»перераховано [PERSON] 8158,57 грн. як виплату страхового відшкодування. Відповідач добровільно не відшкодував позивачу вказану суму страхового відшкодування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Так, відповідно до положень частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Положеннями частини 1, 2 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до положень статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами частини 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Приписами частини 2, 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 ЦК України). Відповідно до положень частини 4 статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина 1 статті 25 Закону України «Про страхування»). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ст..6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з приписами пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Нормою підпункту 38.1.1. «в», «ґ» пункту 38.1. ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 3.1 статті 33 цього Закону. За таких обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути в порядку регресу сплачену позивачем потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму відшкодування, що становить 8158,57 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України та

Outcome: approved