Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач - ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» у квітні 2023 року звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в порядку суброгації у розмірі 127 217,00 грн та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2019 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Карпе Ренталс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 221/19-Т/Ц1, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 13.04.2020 року на вул.Київській в м.Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , та Тойота Ленд Крузер Прадо д.н.з. [NUMBER] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Фольксваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , що підтверджується постановою Броварського міськрайонного суду Київської області. Згідно звіту №16849 від 24.04.2020 р., про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 300 319,99 грн. Відповідно до рахунку СТО №260 від 19.05.2020 р., вартість відновлювального ремонту склала 225 217,00 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №006.01390720-1 за договором страхування № № 221/19-Т/Ц1, від 19 червня 2019 року та умов Договору страхування розмір страхового відшкодування склав 225 217 грн. 00 коп., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу за автомобіль «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] . Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольсваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Країна» (поліс АО-004084268 ліміт відповідальності 100 000,00., франшиза 2000,00 грн.), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищевказаного товариства в межах 98 000,00 грн. Зазначають, що згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика (ПРАТ «СК «Арсенал Страхування) який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством…», тобто за спеціальним законом страхова компанія зобов`язана відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (страхове відшкодування). Таким чином, ПрАТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 98 000,00 грн. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 22.04.2021 року по справі №759/7787/18 зроблено висновок, що правильним є стягнення із винного водія (роботодавця) різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнту зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, делікатне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, різниця не відшкодованого страхового відшкодування в розмірі 127 217,00 грн, покладається саме на винуватця ДТП (225 217,00 -98 000,00 = 127 217,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою суду від 21.04.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання 12.09.2023 року о 10 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації, однак повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 19.06.2019 року між ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «Карпе Ренталс» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 221/19-Т/Ц1, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 13.04.2020 року на вул.Київській в м.Бровари Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , та Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] . Як убачається з постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2020 року [PERSON] 13.04.2020 року о 23 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] в м.Бровари Київської області, рухаючись по вул. Київській в напрямку м.Чернігів не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився у лівій смузі на червоний сигнал світлофора, який по інерції здійснив наїзд на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який стояв попереду та зупинився на червоний сигнал світлофора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження та порушення водієм [PERSON] п.13.1 ПДР, за що був притягнутий до відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду , лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно звіту №16849 від 24.04.2020 р., про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] , складеного ТОВ «ЕАК «Довіра» вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 300 319,99 грн. Відповідно до рахунку СТО №260 від 19.05.2020 р., вартість відновлювального ремонту склала 225 217,00 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 006.01390720-1 за договором страхування № № 221/19-Т/Ц1, від 19 червня 2019 року та умов Договору страхування розмір страхового відшкодування склав 225 217 грн. 00 коп., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу за автомобіль «Фольцваген Каравелла» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольсваген ПОЛО» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Країна» (поліс АО-004084268 ліміт відповідальності 100 000,00., франшиза 2000,00 грн,), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вищевказаного товариства в межах 98 000,00 грн. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством…», тобто за спеціальним законом страхова компанія зобов`язана відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (страхове відшкодування). ПрАТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 98 000,00 грн. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, делікатне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, різниця не відшкодованого страхового відшкодування в розмірі 127 217,00 грн, покладається саме на винуватця ДТП (225 217,00 -98 000,00 = 127 217,00 грн. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, з врахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі127 217 грн. 00 коп. Згідно зі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved