Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

У червні 2023 року адвокат Заборський О.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що позивач працював у шахтобудівельному управління Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (далі АТ Кривбасзалізрудком) у шкідливих умовах з жовтня 2004 року по жовтень 2021 року. Через шкідливі і тяжкі умови праці позивач отримав професійні захворювання: радикулопатія поперикова-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м?язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеню), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеню); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня. Висновком МСЕК від 25 травня року позивачу первинно було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності. Позивач відчуває постійний біль та обмежений рух у шийному та поперековому відділі хребта з іррадіацією в праві руку та ногу, порушення ходу, біль в плечових, ліктьових і колінних суглобах, заніміння кінцівок, зниження слуху, задишку при незначному фізичному навантаженні, періодичний сухий кашель, загальну слабкість, важкість у грудях. Позивач, внаслідок отримання хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, що постійно і негативно позначається на його душевному та фізичному станах. Позивач вважає, що професійне захворювання виникло внаслідок порушень норм охорони праці на підприємстві, де він працював. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 435500 грн., яку просив стягнути з відповідача, а також судові витрати. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача [PERSON] скористалась правом надання відзиву в якому зазначила, що АТ Кривбасзалізрудком, зважаючи на втрату професійної працездатності позивача, загальний стаж роботи в умовах впливу шкідливих факторів частково погоджується з компенсацією виплати моральної шкоди у розмірі 92534,75 грн. За довідкою МСЕК від 25 травня 2023 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності 65 % строком на один рік, тому має місце незначна тривалість дії обмежень працездатності з можливістю її відновлення протягом року. При укладанні з АТ Кривбасзалізрудком трудового договору, позивачу було роз?яснено під особистий підпис його права та обов?язки, про умови праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров?я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому [PERSON] свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров?ю, при цьому продовжував працювати у шкідливих умовах протягом тривалого часу. За роботу в шкідливих умовах праці відповідач надає працівникам передбачені чинним законодавством та колективним договором пільги та компенсації: підвищену оплату праці, додаткові відпустки, профілактичне харчування; перераховує до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсій за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і № 2. АТ Кривбасзалізрудком вважає, що розмір моральної шкоди у розмірі 435500 грн. є безпідставно завищеним, не відповідає засадам розумності, справедливості. Також, вартість послуг по наданню правової допомоги вважають завищеною, так як категорія справ про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання, є значно поширеною у судові практиці, такі справи є типовими та не вимагають від адвоката значних зусиль при підготовті правової позиції, позовної заяви та інших документів. Крім того адвокат Заборський О.В. у своїй професійній діяльності приймає участь у значній кількості аналогічних справ, тому участь у даній справі не вимагає від нього значних професійних зусиль та витрат часу адвоката на розробку документів та підготовку правової позиції. У розрахунку розміру винагороди адвоката вказано судове представництво - 1 год. - 1000 грн., що є недоречним стягнення, оскільки вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 3 урахуванням викладеного, вважають вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. необгрунтованими, завищеними та такими, що не підлягають задоволенню Ухвалою суду від 18 липня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Заборський О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Овчинніков Б.С. позовні вимови визнав частково, просив стягнути з підприємства відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 92543,75 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 25 жовтня 2004 року по 03 жовтня 2021 року працював підземним прохідником на підприємстві відповідача, що підтверджуються копією трудової книжки (а.с.9-11). Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 12 січня 2023 року за № 76, позивачу були встановлені професійні захворювання: радикулопатія поперикова-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м?язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеню), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеню); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня (а.с.23-24). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 13 березня 2023 року, проведеного на АТ Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи підземним прохідником у шахтобудівельному управлінні АТ Кривбасзалізрудком у період з 12.07.2000 року по 27.05.2021 року [PERSON] виконував весь комплекс робіт з проходки виробок, а саме: буріння шпурів та свердловин за допомогою ручних перфораторів, роботи з заряджання та підривання шпурів, кріплення всіх виробок, зрошення гірничої маси після вибухових робіт, зачищення виробки від просипів гірничої маси, розбирання та ремонт тимчасового кріплення, навантаження та транспортування гірничої маси скреперними лебідками. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничого обладнання підпадав під вплив параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, що перевищували нормативні значення (а.с.12-14). Пунктом 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 13 березня 2023 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання є важкість праці маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну перевищувала на 15 кг і складає 45 кг при нормі до 30 кг; періодичне перебування у робочій позі стоячи 62% зміни при нормі до 60%; нахили тулуба (вимушені, більше 30° 103 рази за зміну, при допустимому - 51-100 разів згідно з Державними санітарними нормами та правилами Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища важкості та напруженості трудового процесу, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.04.2014 року № 248;пил переважно фіброгенної дії - концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищує гранично- допустиму в 2,12-2,17 рази і складає 4,24-4,33 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згідно вимог Наказу МОЗ України від 14.07.2020 року № 1596 Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони. Згідно довідки МСЕК від 25 травня 2023 року позивачу первинно встановлено 65 % втрати працездатності за захворюванням: радикулопатія 50 %, ХОЗЛ 15 % з 24 квітня 2023 року по 01 травня 2024 року та ІІІ групу інвалідності. Дата переогляду 10 квітня 2024 року (а.с.16). Позивачу противопоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу та рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря та невролога (а.с.16). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.25-30). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~статті 153 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3\~Закону\~України Про\~охорону\~праці , роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець\~несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно ст.173\~КЗпП\~України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2 ст.153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП\~України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок роботи у шкідливих умовах, під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП\~України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~ст.23\~Цивільного\~кодексу\~України особа\~має\~право\~на відшкодування\~моральної\~шкоди,\~завданої\~внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Так, судом встановлено, що професійне захворювання виникло у позивача під час його роботи саме на підприємстві відповідача, а тому АТ Кривбасзалізрудком повинно нести відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, що спричинена професійним захворюванням. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями [PERSON] первинно встановлено втрата професійної працездатності 65 % та ІІІ групу інвалідності, внаслідок чого позивач відчуває біль у різних частинах тіла, загальну слабкість, крім того потребує медичного лікування. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних,душевних,психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Cуд враховує тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж більше 17 років, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та невідворотність вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 180000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 435500 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ч.8\~ст.141\~ЦПК\~України,\~розмір\~витрат,\~які\~сторона\~сплатила\~або\~має\~сплатити\~у зв`язку\~з\~розглядом\~справи,\~встановлюється\~судом\~на\~підставі\~поданих\~сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків\~тощо).\~ На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: розрахунок витрат на правову допомогу по справі за договором про надання правової допомоги та на представництво інтересів від 17 червня 2023 року та акт приймання-передачі наданих послуг, за яким визначено розмір винагороди адвоката Заборського О.В. та перелік послуг, які були надані останнім, а саме: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази 0,5 год. 1000 грн., підготовка правової позиції, збір доказів, перевірка та підготовка документів 0,5 год. 1000 грн., підготовка та подання позовної заяви 1 год. 1000 грн., судове представництво 1 год. 1000 грн., всого на 3000 грн., а також прибутковий касовий ордер № б/н від 20 червня 2023 року з якого вбачається, що адвокатом отримано від позивача грошові кошти у розмірі 3000 грн. (а.с.33-35). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн., при цьому суд відхиляє посилання представника відповідача на необґрунтовано завищений розмір вказаних витрат, оскільки такі твердження не знайшли свого підтвредження. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1800 грн., оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial