Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

20.06.2023 представник позивача, за довіреністю Миц Ірина Володимирівна, звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення позовної заяви через підсистему «Електронний суд», мотивуючи тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AO 6717593. Забезпеченим ТЗ за полісом є Mercedes-Benz Vito, д.н.з.\~ [NUMBER] . 14.06.2020 о 17 год 00 хв в м. Біла Церква по вул. Ак. Вула, 6 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ Mercedes-Benz Vito,д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2020 у справі №357/5797/20, відповідача було визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та виплатою страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №12577_40 від 23.06.2020, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] складає 11671,35 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів та заяви про виплату страхового відшкодування складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт 13705/40/920 від 25.06.2020, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 11671,00 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування (платіжне доручення № 107491 від 30.06.2020). Відповідно до абзацу «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2020 (справа № 357/5797/20) встановлено, що відповідач залишив місце ДТП, а тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 11671,00 грн.. У зв`язку з цим, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду у розмірі 11671,00 грн та судові витрати у справі в розмірі 2684,00 грн. 19.07.2023 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 02.08.2023 (а.с. 47), від отримання позовної заяви з додатками відповідач відмовився, що підтверджується відстеженням пересилання поштового відправлення (а.с. 48,49) та у встановлений строк відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Також, до суду не надходило\~ клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом\~ встановлено, що 14.06.2020 о 17 год 00 хв в м. Біла Церква по вул. Ак. Вула, 6 водій [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito д.н.з. [NUMBER] , не був уважним під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, щоб призвело до зіткнення з т/з Renault Clio д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка зупинилась позаду та пропускала авто Мерседес Віто.В результаті ДТП обидва т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Порушено п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також, встановлено, що 14.06.2020 року о 17 год 00 хв в м. Біла Церква по вул. Ак. Вула, 6 водій [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю автомобіля марки Mercedes-Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 30.06.2020 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 340 грн., що підтверджується постановою від 30.06.2020 справа №357/5797/20, 3/357/2530/20, яка набрала законної сили 13.07.2020 (а.с. 17-19). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП набрала законної сили, а отже [PERSON] , відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] . 10.04.2020 між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] (власником ТЗMercedes-Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] ) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №6717593АО (а.с. 15-16), згідно якого 10.04.2020 було застраховано автомобіль Mercedes-Benz Vito, д.н.з. [NUMBER] , страхова сума визначена в розмірі 130000,00 гривень, франшиза 0,00 гривень. Судом встановлено, що автомобіль Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11-12) та даним автомобілем\~ керувала [PERSON] . 15.06.2020 представник потерпілого повідомив страхову компанію ПрАТ «Страхова група «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.06.2020 по вул. Академіка Вула в м. Біла Церква, під час якої автомобіль Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження (а.с. 23-26) та 24.06.2020 потерпілий [PERSON] подав заяву про виплату страхового відшкодування згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №6717593АО, чинного на дату ДТП (а.с. 13-14). Згідно умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі актів огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції (а.с. 7-10, 27-30), та завданий власнику транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток, в результаті його пошкодження при ДТП, складає - 11671,00 грн. Також, відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, враховуючи ремонтну калькуляцію, розмір франшизи (0,00 грн.) та на підставі страхового акту №13705/40/920 від 25.06.2020, розрахунку суми страхового відшкодування від 25.06.2020 (а.с. 21,22) ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] ( [NUMBER] ) на к/р [NUMBER] в розмірі 11671,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №107491 від 30.06.2020 (а.с. 20). Відповідно до ст.36.2Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тобто, враховуючи вищезазначене, ПрАТ «Страхова група «ТАС» визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику пошкодженого автомобіля та звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 11671,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як передбачено п. 38.1, п.п (в) 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Оскільки, відповідач, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, що підтверджується постановою (а.с. 17-19), а позивач виплативши на користь [PERSON] спричинену пошкодженням належного йому автомобілю шкоду, згідно платіжної інструкції №107491 від 30.06.2020, останній набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 11671,00 грн в порядку регресу з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем, залишив місце пригоди та своїми діями завдав матеріальних збитків власнику транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. [NUMBER] . Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача, понесені ним судові витрати, а саме сплачений\~ судовий збір в сумі 2684,00 грн. згідно платіжної інструкції №5273 від 08.06.2023 (а.с. 5).

Outcome: approved