Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів, в обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] , який знаходиться на повному забезпеченні матері, батько жодних матеріальних витрат щодо забезпечення сина не несе, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітня дитина проживає разом із нею і їй одній важко забезпечувати потреби дитини та належний рівень життя, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності, про що подала відповідну заяву, при повторній неявці відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 24 січня 2014 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 01, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Між подружжям виникають непорозуміння, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що \~має істотне значення У шлюбі в сторін народився син [PERSON] [INFO] . Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 27.07.2023 року. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073.60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved