Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У грудні 2022 року Державне підприємство «Державна інвестиційна компанія» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір про надання поворотної матеріальної допомоги, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 100 000 грн. терміном до 18 жовтня 2022 року. За умовами договору позивач щомісяця відраховував кошти із заробітної плати рівними частинами згідно з графіком повернення. 29 липня 2022 року відповідача було звільнено з підприємства, що відповідно до умов договору є підставою для погашення суми допомоги. Як зазначає позивач, у період дії договору і до моменту звільнення відповідача в рахунок повернення матеріальної допомоги було утримано 58 648, 54 грн., відповідно, залишок заборгованості за договором складає 41 351,46 грн. У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання відповідачем, позивач відповідно до п. 7.1. договору також просить стягнути пеню за період з 29 липня 2022 року по 1 грудня 2022 року у сумі 7137,38 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2022 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. 9 лютого 2023 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі № 753/15746/22 за цим позовом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками направлено на адресу його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, який повернувся до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Як передбачено ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з 19 жовтня 2021 року між Державним підприємством «Державна інвестиційна компанія» (підприємство) та [PERSON] (працівник) було укладено договір № 19 про надання поворотної матеріальної допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого підприємство надає працівнику поворотну матеріальну допомогу на безвідсотковій (безвідплатній) основі у сумі 100 000 грн., а працівник обов`язується повернути матеріальну допомогу у визначений цим договором строк (пункти 1.1., 1.2., 2.1 договору). Згідно з пунктом 4.1. договору строк користування допомогою становить 12 місяців та діє до 18 жовтня 2022 року. Платіжним дорученням № 324 від 19 жовтня 2021 підприємство перерахувало відповідачеві поворотну матеріальну допомогу у сумі 100 000,00 грн. згідно з договором № 19 від 19 жовтня 2021 року. Згідно з наказом від 29 липня 2022 року № 11 к/тр-вс [PERSON] звільнено з посади юрисконсульта юридичного відділу 29 липня 2022 року за систематичні прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Пунктом 4.3. договору визначено, що у раз звільнення працівника, при наявності залишку заборгованості перед підприємством, нараховані виплати та компенсації, які працівник повинен отримати при звільненні, зараховуються в рахунок сплати заборгованості. Якщо після цього залишається борг, повернення допомоги здійснюється в день звільнення працівника. Як зазначає позивач, заборгованість відповідача за договором становить 41 351,46 грн., які відповідач зобов`язувався повернути не пізніше 29 липня 2022, однак у передбачений договором строк заборгованість не повернув. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, або позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачем зобов`язання належним чином не виконується, а саме станом на день звернення позивача до суду заборгованість не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Я передбачено ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 7.1 договору у разі несвоєчасного виконання працівником зобов`язань з повернення допомоги нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Отже, перебіг прострочення виконання зобов`язання починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане Згідно з розрахунком суду, розмір пені за прострочення повернення матеріальної допомоги за період з 30 липня 2022 року по 1 грудня 2022 року становить 7 080,73 грн. (41 351,46 x (2 x 25,00 / 365) x 125 / 100). Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у встановлений сторонами строк не виконав, суму боргу за договором не повернув, доказів на спростування доводів позовних вимог не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 478,10 грн.

Outcome: partial