Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, яку обґрунтував тим, що знаходячись у шлюбі з відповідачем народився [PERSON] [INFO] , який проживає з ним. Оскільки шлюб з її матір`ю розірвано і вона фактично разом з дитиною не проживає, просить суд шлюб розірвати та визначити факт проживання дитини з ним і перебування дитини на його утриманні. Заявники підтримала заяву, просили її задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав. Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.1ст. 14 СК України здійснення сімейних прав є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. В контексті викладеного слід розуміти, що право на утримання - це лише її право. Воно не може бути передане іншій особі, а тому здійснення сімейних прав не може полягати у їх відчуженні іншим особам. Статтею 109ч.1 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років. З конструкції даної статті убачається, що батьки можуть домовитися про те, що дитина житиме з одним із них, бабусею, іншим родичем чи в спецшколі-інтернаті. Такий договір, як і будь-який інший, не може бути змінений за волею одного з батьків. Частиною 1ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 29.10.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №714. Батьками [PERSON] [INFO] є заявники. [PERSON] втратив почуття поваги та кохання до [PERSON] , сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Між [PERSON] та [PERSON] , 28.07.2023р. укладено Договір про проживання дитини та участь у її вихованні. Місцем проживання дитини є місце проживання батька, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світланою Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за №233. Встановлення факту самостійного виховання дитини на перебування її на утриманні батька підтверджується сукупністю досліджених доказів, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved