Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати у розмірі 97781,50 грн. та 3% річних у сумі 16393,18 грн. за період з 01.02.2021 року по 20.06.2023 рік, та 1141,75 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що у Комунарському ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває на виконанні зведене виконавче провадження ЗВП № 55310539 про стягнення з боржника [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошових коштів. Загальна сума заборгованості згідно листа Комунарського ВДВС у місті Запоріжжя від 20.06.2023р. №20817 становить 229253,18 грн. Під час примусового виконання кошти не були стягнені. Остання індексація присуджених сум згідно з рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2021р. по цивільний справі 333/1297/21 проведена станом на 31.01.2021р. Розрахунок сум інфляційних витрат та 3% річних позивачем надано згідно рекомендацій Верховного Суду України та Міністерства статистики України від 03.04.1997р. №62-97: період прострочення - з 01.02.2021р. по 20.06.2023р., загальна сума заборгованості станом з 01.02.2021р. по 20.06.2023р. становить 229253,18 грн., сума збитків від інфляції: 97 781,50 грн. сума нарахованих 3% річних: 16 393,18 грн. Загалом 114174,68 грн. Ухвалою від 03.07.2023 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до\~ст. 274 ЦПК України\~вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. На виконанні у Комунарського відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №55310539 про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 229253,18 грн. В процесі примусового виконання кошти не були стягненні. Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у зв`язку з неналежним виконанням судових рішень про стягнення грошових коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц висловила правову позицію, що положеннями статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 19.07.2018 року у справі № 910/9734/17 - оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується обліковою статистичною картою на зведене виконавче провадження № 55310539 про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі виконавчих документів виданих Комунарським районним судом м.Запоріжжя № 2-1377/11 від 17.03.2011 року, №2-1377/11 від 17.03.2011 року, №2-1377/11 від 17.03.2011 року, № 333/4309/15-ц від 15.09.2015 року, № 333/4309/15-ц від 15.09.2015 року, № 333/1297/21 від 23.11.2021 року, № 333/1297/21 від 23.11.2021 року. Грошове зобов`язання по стягненню коштів за рішеннями на даний час не виконано. З огляду на те, що відповідач порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з неї судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». Позивач розрахував суму 3 % річних у розмірі 16393,18 грн., виходячи з суми боргу 229253,18 грн. за період з 01.02.2021 року по 20.06.2023 рік. Суд перевірив правильність нарахування зазначених сум. Розрахунок 3% річних: [Проценти] = [Сума боргу] * [Процентна ставка (%)] / 100% * [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Де: [Сума боргу]сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)]проценти річних; [Кількість днів]кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році]кількість днів у календарному році. Період розрахунку: з 01.02.2021 року по 20.06.2023 року - 870 днів. Розмір боргу становить 229253,18 грн., ? 3% ? 870 ? 365 = 16393,18 грн. Таким чином, 3% річних, за період з 01.02.2021 року по 20.06.2023 року, становить 16393 грн. 18 коп. Крім того позивачем заявлено і про стягнення інфляційних збитків, де заявлено до стягнення у розмірі 97781,50 грн. Інфляційні втрати розраховуються\~шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу Згідно аналізу практики застосування\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012). Отже, у період з 01.02.2021 року по 20.06.2023 року індексація на суму 229253,18 грн. (сума боргу) складає: 229253,18 грн. (сума боргу) ? 1,42652187985 (сукупний індекс інфляції за період) розрахований шляхом множення індексів інфляції за кожен місяць у зазначеному періоді: (101 : 100) x (101,7 : 100) x (100,7 : 100) x (101,3 : 100) x (100,2 : 100) x (100,1 : 100) x (99,8 : 100) x (101,2 : 100) x (100,9 : 100) x (100,8 : 100) x (100,6 : 100) x (101,3 : 100) x (101,6 : 100) x (104,5 : 100)? (103,1 : 100) x (102,7 : 100) x (103,1 : 100) x (100,7 : 100) x (101,1 : 100) x (101,9 : 100) ?(102,5 : 100) x (100,7 : 100) x (100,7 : 100) x (100,8 : 100) x (100,7 : 100) x (101,5 : 100) ?(100,2 : 100) x (100,5 : 100)) ? 229253,18 грн. (сума боргу) = 327034,67 (сума боргу з індексацією) 229253,18 грн. (суму боргу)= 97781,50 грн. Таким чином, сума інфляційних втрат становить 97781,50 грн. Проаналізувавши розрахунок нарахування інфляційних втрат та 3% річних, який наданий позивачем, встановлено, що він складений та розрахований відповідно до вимог законодавства, а суми, виходячи з яких здійснювались розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, відповідають встановленим обставинам справи. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 97781,50 грн. та 3 % річних у розмірі 16393,18 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі в розмірі 1141,75 грн.

Outcome: approved