Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 23 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3128400818/744405. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 12.08.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу №12082022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 року до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 281,25 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 781,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. 24 вересня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики №0964050256 (далі - Договір позики). Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 24 вересня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0964050256 від 24 вересня 2021р. та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника. 24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 24/11-22 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58 633,74 грн., з яких: 6 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51 633,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. Тому позивач просить суд: -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь суму заборгованості за кредитним договором №3128400818/744405 від 23.10.2021 року в розмірі 20 281,25 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 781,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь суму заборгованості за договором позики №0964050256 від 24.09.2021 року в розмірі 58 633,74 грн., з яких: 6 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51633,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. -стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн.. 10 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 08 червня 2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , в якому він просив у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування вказує про те, що не погоджується з тим, що нібито 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ним був укладений кредитний договір №3128400818/744405, який підписаний електронним підписом відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер мобільного телефону. Відповідач зазначив, що нічого не укладав і жодних грошових коштів від Первісного кредитора не отримував. Окрім цього, жодного повідомлення про перехід права вимоги від Первісного кредитора до позивача йому не надходило. Також зазначає, що ніякого договору позики відповідач не підписував і не укладав з ТОВ «ІНФІНАНС» як Первісним кредитором. Також за договором позики №0964050256 від 24 вересня 2021 р. жодного повідомлення про перехід права вимоги від Первісного кредитора до позивача йому не надходило. Належного підтвердження того, що йому були нараховані або надані грошові кошти за договором позики №0964050256 від 24 вересня 2021 р. позивачем не надано. Позивачем не наданий належним чином укладений між сторонами договір позики. 28 червня 2023 надійшла відповідь на відзив. 27 липня 2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від відповідача [PERSON] , в якому зазначив, що позивач не довів первинними документами, які кредитні кошти відповідач отримував у відповідності до кредитного договору. До відповіді на відзив на позовну заяву позивач надав Інформаційну довідку від 20.04.2023 року №747/04, яка не є належним доказом, бо з неї не вбачається на користь кого була проведена транзакція і на підставі чого здійснена. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, представник відповідача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за їх відсутністю, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 23 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3128400818/744405. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 1.3. п. 1 Кредитного договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 638,75% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.п.1.4. п.1 Кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п.п. 2.4. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.1.8. п.1 Кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.eurogroshi.com.uа/. Відповідно до п.п. 6.1. п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.п. 6.6. п.6 Кредитного договору, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. 12.08.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу №12082022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В матеріалах справи також міститься акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 12 серпня 2022 року за Договором факторингу №12082022 від 12.08.2022 року та Витяг від 12.08.2022 року з Реєстру боржників до Договору №12082022 від 12.08.2022 року. Згідно з витягом від 12.08.2022 року з Реєстру боржників до Договору Факторингу №12082022 від 12.08.2022 року у реєстрі боржників зазначені відомості про боржника [PERSON] за кредитним договором №3128400818/744405: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 500,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 14 781,25 грн., що також підтверджується розрахунком заборгованості. 24 вересня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики №0964050256. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 24 вересня 2021р. на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0964050256/2 від 24 вересня 2021р. та отримання кредиту згідно Заявки - анкети №3828715 від 24 вересня 2021 року та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника. 24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 24/11-22/2 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В матеріалах справи також міститься акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді від 24 листопада 2022 року за Договором факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 року та Витяг від 24.11.2022 року з Реєстру боржників до Договору №24/11-22/2 від 24.11.2022 року. Згідно з витягом від 24.11.2022 року з Реєстру боржників до Договору Факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 року у реєстрі боржників зазначені відомості про боржника [PERSON] за договором позики №0964050256: сума заборгованості за основною сумою боргу - 6 999,99 грн.; сума заборгованості за відсотками - 51 633,75 грн., що також підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, абз.2 частини другої статті 639 ЦК України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Належними і допустимими доказами по справі підтверджується факт укладення між сторонами спірного правочину, погодження ними всіх його істотних умов, а також виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку за реквізитами, зазначеними відповідачем, а також факт невиконання ним умов щодо повернення суми позики. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняться у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України) Відповідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було укладено ряд кредитних договорів, зокрема, 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3128400818/744405, договір позики №0964050256/2 від 24 вересня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах. Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону [PERSON] .. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті первісних кредиторів подавав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісні кредитори надсилали [PERSON] за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону - [NUMBER] , одноразові ідентифікатори у вигляді смс-кодів (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), які відповідач використовував для підтвердження підписання вищевказаних договорів. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним, що вищезазначені договори були підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті кредитодавців, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є його безпосереднім підписом. При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначений у вказаних договорах номер телефону, за допомогою якого здійснювалася ідентифікація [PERSON] , шляхом направлення на зазначений номер одноразових ідентифікаторів у вигляді смс-кодів, [PERSON] зазначав як контактний у відзиву на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив. Заперечуючи проти позову [PERSON] не спростовував того факту, що він є держателем банківського карткового рахунку, зазначеного у вищевказаних договорах, на які первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів. Крім того, вищезазначені договори [PERSON] не були оспорені. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було порушено умови укладених ним вищевказаних договорів, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти позову, [PERSON] не спростував належними доказами наведений ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розмір заборгованості за вищевказаними договорами. При цьому, посилання [PERSON] на те, що він не отримував від позивача жодного повідомлення/листа щодо переходу до нього прав вимоги за кредитним договором та за договором позики, є безпідставними. Боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Проте, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача. Також, безпідставними є посилання [PERSON] на те, що нараховування процентів за вказаними договорами не відповідає положенням чинного законодавства, зокрема, проценти продовжували нараховуватися після закінчення терміну кредитування. Як вбачається зі змісту вищевказаних договорів, нарахування процентів за користування кредитами здійснювалося відповідно до умов цих договорів. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, іншого розрахунку відповідачем не надано. Заперечуючи щодо нарахування суми боргу [PERSON] не надав власного альтернативного розрахунку заборгованості. Факт видачі [PERSON] кредитних коштів підтверджений належними доказами, а тому доводи щодо відсутності первинної бухгалтерської документації не заслуговують на увагу. Крім того, перед укладенням кредитних договорів відповідач був ознайомлений з усіма його умовами, зокрема з умовою про безготівкове перерахування коштів, які надаються у кредит. Укладаючи кредитні договори, сторони погодили нарахування процентів і після настання строку повернення кредиту, такі умови не були оспорені відповідачем, а отже, відповідно до ст. ст. 628, 629 ЦК України, є обов`язковими до врахування. Таким чином, укладаючи договір, позичальник усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Крім того, позичальник підтвердив, що отримав від позикодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Отже, відповідачу до укладення договору була надана уся споживча інформація. Відповідач підтвердив ознайомлення з усіма істотними умовами Договору позики з моменту підтвердження електронним одноразовим ідентифікатором в особистому кабінеті. Підписанням оферти одноразовим ідентифікатором позичальник засвідчив, що погоджується з усіма без виключення умовами оферти. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що «для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві». Враховуючи вищезазначене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved