Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Позивач вказує, що він являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] 16.07.2018 року склав заповіт на батька позивача [PERSON] , яким заповів останньому все майно, однак, [PERSON] помер [INFO] . У липні 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивуючи тим, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений. Дані обставини стали причиною для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.07.2023 року було відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.08.2023 року задоволено клопотання (Вх.№1928 від 02.08.2023) представника позивача адвоката Поліщука О.В. (який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 12.07.2023 року) про витребування доказів та витребувано від Чернівецької державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Підготовче засідання відкладено. 17.08.2023 року Чернівецькою державною нотаріальною конторою Вінницької області вимоги ухвали суду від 02.08.2023 року виконано та надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру №73507672. Ухвалою суду від 30.08.2023 року закрито підготовче засідання та призначено дану цивільну справу до розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представником позивача - адвокатом Поліщуком О.В. подано заяву (2311/23-Вх. від 12.09.2023 року) про розгляд справи у відсутність представника позивача та позивача. Позовні вимоги підтримує просить їх задоволити. Відповідач участь уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, натомість подав заяву (ЕП-412 від 01.08.2023 року) про розгляд справи у відсутність уповноваженого представника. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 листопада 1969 року, батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно від 16 жовтня 2008 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, зареєстровано в реєстрі за номером 89, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, [PERSON] , із змісту якого вбачається, що [PERSON] заповів синові [PERSON] , [INFO] , все майно, що буде належати заповідачу на день його смерті (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19 травня 2020 року (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 листопада 2021 року (а.с. 6). З досліджених судом дійсних обставин справи та доданих до позовної заяви доказах, вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину за заповітом не прийняв, оскільки його цивільна правоздатність припинилась до відкриття спадщини після смерті [PERSON] . З довідки №793 від 10 липня 2023 року, виданої виконкомом Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , останнє постійне місце проживання якого було с. Моївка, Могилів-Подільського району Вінницької області. Після його смерті спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , спадкоємцем за законом [PERSON] . Сільська рада відомостями про інших спадкоємців не володіє (а.с. 12). Відтак, позивач звернувся до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Суперсона О.П. з метою видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало його діду [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, нотаріусом Суперсон О.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №87/02-31 від 11 липня 2023 року у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 5). Як причину поважності пропуску строку прийняття спадщини, у позовній заяві [PERSON] зазначає, що у лютому 2022 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», відповідно до якої внесено зміни щодо зупинення строку у прийнятті спадщини на час дії воєнного стану. Однак, у зв`язку із початком проходження військово-лікарської комісії при взятті позивача на військовий облік та в подальшому, прийняття військової присяги й вступ на службу у Збройні Сили України, де перебуває по теперішній час, вчасно відкрити спадщину після смерті діда не мав можливості. Вищезазначене підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] , виданого Володимир-Волинським військовим комісаріатом Волинської області (а.с. 11). Крім того, позивач зазначає, що віддаленість його місця проживання від місця відкриття спадщини також створювало перешкоди, які не дозволили йому вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Даний факт підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] із місцем реєстрації позивача [ADDRESS] (а.с. 4). Доказів наявності інших спадкоємців за\~законом чи/та заповітом, які б прийняли спадщину, матеріали справи не містять і судом не здобуті.\~Зокрема,\~з Інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру №73507672 від 08.08.2023 року вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася (а.с. 26-27). Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки існує велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна та у зв`язку з перебування у складі Збройних Сил України. Дані обставини стали підставою для звернення [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~ст.15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час. 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі - постанова №164). На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №209 (далі Постанова №209), постанову №164 доповнено пунктом 3, відповідно до якого було установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. В примітці до цього пункту зазначено, що постанова №209 діє до дня припинення чи скасування воєнного стану. В подальшому, до п.3 постанови №164 вносились зміни (в редакції постанови КМУ від 24.06.2022 №719), якими було установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що заяву про прийняття спадщини сподівався подати в межах строків прийняття спадщини, які неодноразово змінювались протягом строків прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак, у зв"язку з його призовом до Збройних Сил України та віддаленістю до місця відкриття спадщини, був позбавлений такої можливості. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності. Про це у низці своїх рішень зазначає, зокрема, Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права. Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення, перш за все, стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Враховуючи те, що в умовах воєнного стану та у короткий проміжок часу неодноразово змінювалось регулювання питання щодо строків для прийняття спадщини в умовах воєнного стану, враховуючи принцип правової визначеності, суд вбачає за необхідне визнати поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини\~\~(статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження\~\~\~№ 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі\~\~\~\~№ 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем відкриття спадщини та перебування спадкоємця на службі у складі Збройних Сил України є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки існує велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна та у зв`язку з перебування у складі Збройних Сил України, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, позивачу можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном три місяці з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Outcome: approved