Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У червні 2021 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Вусо(далі ПрАТ\~СК\~Вусоабо Страховик) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 19833 грн. 36 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 10 лютого 2020 року між ПрАТ\~СК\~ВУСО та [PERSON] (далі Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (далі договір страхування) №\~9602646-02-10-01, за умовами якого застраховано майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до цього договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування. 01 грудня 2020 року застрахований автомобіль було пошкоджено внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] , який умисно із хуліганських мотивів розбив у ньому заднє скло. 19 березня 2021 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №\~361/8935/20, яка набрала законної сили 30 березня 2021 року, встановлено вину [PERSON] у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору страхування ПрАТ\~СК\~Вусо визнано страховим випадком пошкодження автомобіля Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок протиправних хуліганських дій [PERSON] . Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги відшкодування шкоди в розмірі 19833 грн. 36 коп. до винної за завдання шкоди особи. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10 лютого 2020 року між ПрАТ\~СК\~Вусота [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №\~9602646-02-10-01, за умовами якого застраховано майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] . Страхова сума згідно із цим договором становить 435807 грн. Відповідно до п. 4.1.21 договору страхування страховим випадком зокрема є пошкодження застрахованого транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб. У п. 5.2. вказаного договору визначено, що підставою для визначення розміру збитку є рахунок СТО, обраної Страховиком. Із висновку Броварського ВП ГУ НП в Київській області по заяві [PERSON] по факту пошкодження автомобіля Mazda СХ7 від 09 грудня 2020 року, видно, що 01 грудня 2020 року близько 18.40 год. за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Площа Шевченка, буд. 4, [PERSON] виявила розбите заднє скло автомобіля Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] , який належить її матері [PERSON] . Сума завданого збитку становить близько 20000 грн. У ході перевірки було встановлено, що особою, яка розбила скло, являється [PERSON] , який пояснив, що 01 грудня 2020 року близько 18.15 год. перебував за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Площа Шевченка, буд. 4, та помітивши припаркований автомобіль Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] на реєстраційних номерах Донецької області, умисно із хуліганських мотивів розбив у ньому заднє скло. У діях [PERSON] відсутні ознаки злочину, передбаченого ст. 194 КК України, проте вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 19 березня 2021 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №\~361/8935/20, яка набрала законної сили, встановлено, що 01 грудня 2020 року близько 18.15 год. [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по вулиці Площа Шевченка, буд. 4, у місті Бровари Київської області, з явної неповаги до суспільства та хуліганських мотивів навмисно розбив скло в автомобілі Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] , чим вчинив дрібне хуліганство. Цією постановою встановлена вина [PERSON] у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, проте, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування від 07 березня 1996 року №\~85/96-ВР, чинного на момент виникнення правовідносин (далі Закон №\~85/96-ВР), визначено, що страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 20 цього Закону України Про страхування, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, відповідно до акта (протоколу) огляду ТЗ від 02 грудня 2020 року, рахунку фактури №\~1220688_РФ_143986 від 03 грудня 2020\~року, страхового акта №\~2080455-1 від 07 грудня 2020 року, платіжного доручення №\~36252 від 07 грудня 2020 року, акту виконаних робіт №\~1220688_ВН_198532 від 24 грудня 2020 року пошкодження [PERSON] 01 грудня 2020 року застрахованого автомобіля Mazda СХ7, д.н.з. [NUMBER] , Страховиком було визнано страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19833 грн. 36 коп. Обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів передбачена у ст. 21 Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року № 1961-IV. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону№\~1961-IV). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування №\~85/96-ВР передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із п. 1 ч. 2. ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведене вище, позивач ПрАТ\~СК\~Вусо у зв`язку із виплатою потерпілому страхового відшкодування в розмірі 19833 грн. 36 коп. за договором страхування №\~9602646-02-10-01 від 10 лютого 2020 року набуло права вимоги до відповідача у справі [PERSON] , як особи винної у заподіянні цієї шкоди, у межах фактично понесених ним витрат у вказаному вище розмірі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ\~СК\~Вусо про стягнення з [PERSON] на його користь суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19833 грн. 36 коп. ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved