Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про зняття (скасування) арешту та оголошення заборони на його відчуження. Свої позовні вимоги мотивувала тим що, [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулася до Вишневої державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після померлого чоловіка та до теперішнього часу спадщину не оформляла. Заповіту чоловік за життя не складав. Спадкоємців першої черги за законом троє позивач як дружина та двоє повнолітніх дітей, які відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Коли у 2022 році, вона звернулася до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус повідомила її, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладений арешт на все майно померлого чоловіка - [PERSON] . Підставою накладення арешту в реєстрах зазначена постанова державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області від 08.07.2005 року серії АК за № 631604 про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. З вказаної постанови зрозуміло, що йдеться про конфіскацію майна у вигляді автомобіля Форд-Сіера 1988 року випуску, який було конфісковано в дохід держави на підставі виконавчого листа № 3-1674-1 від 11.03.2002 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва. У постанові йдеться про нерозмитнене авто - Форд Сіера, 1988 року випуску, яке було у користуванні її чоловіка та, яке було ним дійсно передано державі, оскільки було конфісковано за рішенням суду. Зазначає, що при примусовому виконанні рішення Солом`янського районного суду міста Києва державним виконавцем Чижиком А.Л. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АК номер 631604 від 08.07.2005 року, яка була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розділи «відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» Вишневою міською нотаріальною конторою, а саме; реєстраційний номер обтяження №2205044 зареєстровано 20.07.2005 року реєстратором: Вишневою міською державною нотаріальної конторою.15.07.2022 року позивач письмово звернулася до Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] , однак отримала відповідь від 27.07.2022 року з якої вбачається, що в даному відділі ДВС при перевірці даних автоматичної системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі не перебувало та не перебувають жодного з виконавчих проваджень на ім`я [PERSON] . Зазначає, що арешт з майна своєчасно не був знятий органом виконавчої служби, права позивача як спадкоємця порушені, оскільки вона не може оформити спадщину. Крім того, про порушені права позивача як спадкоємця свідчить постанова державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори від 09.09.2022 року, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , оскільки в реєстрі Речових прав міститься запис про арешт всього нерухомого майна, що на підставі п. 4.16, 4.18 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України. 22.02.2012 року № 296/5 унеможливлює видачу свідоцтва до зняття арешту. Тому стверджує, що постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження серія АК № 631604 від 08.07.2005 року повинна бути скасована у зв`язку з відсутністю на виконанні будь-яких виконавчих документів стосовно боржника [PERSON] , а також з підстав спливу строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. На підставі викладеного просила суд: скасувати постанову державного виконавця ДВС Києво-Святошинського району Київської області Чижик А.Л. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника [PERSON] , винесену 08.07.2005 року серії АК № 631604 в ході виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 3-1674-1 від 11.03.2002 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва. скасувати обтяження в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №2205044. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія номер АК 631604 від 08.07.2005 року, винесена в ході виконання виконавчого листа № 3-1674-1 від 11.03.2002 року, виданого Солом`янським районним судом Київської області. Обтяжувач: ДВС Києво-Святошинського району Київської області. Заявник: Вишнева міська державна нотаріальна контора Київської області. Власник (боржник) - [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2022 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. 29.03.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Ліпаткіна Е.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 грудня 1979 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 14.12.1979 року Центральним палацом одруження м. Києва. Після одруження дружина отримала прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого22.09.2014 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Постановою Державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 вересня 2022 року відмовлено [PERSON] [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Як убачається з вказаної постанови, за даними інформації з Державного реєстру речових прав та реєстру прав власності на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та об`єкта нерухомого майна, сформованих державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Білінець О.П. 09.09.2022 року, на померлого [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , накладений арешт на все майно. Постановою державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області від 08.07.2005 року серії АК за № 631604 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна , яке належить [PERSON] . 15.07.2022 року [PERSON] звернулася до Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] , який помер [INFO] , а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . 27.07.2022 року за № 21511 листом в.о. начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустема надано відповідь про те, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. З приводу вирішення питання про зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] необхідно звернутись до відповідного суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як вбачається зі статті 1 протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з роз`ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису. Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 року (із змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Тобто підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Як зазначається в ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Судом встановлено,\~що арешт\~на все\~майно,\~що належить\~ [PERSON] та\~заборона здійснювати\~відчуження будь-якого\~майна,\~яке належить\~ [PERSON] накладено\~на підставі\~постанови державного\~виконавця Державної\~виконавчої служби\~Києво-Святошинського\~району Київської\~області Чижика А.Л. від 08.07.2005 року серії АК за № 631604. Разом з тим, як убачається з листа від 27.07.2022 року за № 21511 в.о. начальника Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустема зазначено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача як спадкоємця оскільки вона не може оформити спадщину. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача, як спадкоємця на оформлення спадщини, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування спірної постанови та зняття обтяження з нерухомого майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та скасувати постанову державного виконавця ДВС Києво-Святошинського району Київської області Чижик А.Л. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження боржника [PERSON] , винесену 08.07.2005 року серії АК № 631604 в ході виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 3-1674-1 від 11.03.2002 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва та скасувати обтяження в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved