Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

заявник звернулася до суду з указаною заявою. В обґрунтування заяви, із посиланням на норми ст. 1264, 1268 ЦК України вказує, що 26 листопада 2004 року вона, [PERSON] , вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] , актовий запис № 411. Після реєстрації шлюбу вона взяла прізвище « [PERSON] ». В зареєстрованому шлюбі з [PERSON] народила дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2011 року вона та її чоловік - [PERSON] , їх діти проживали разом з батьком чоловіка - [PERSON] в будинку [ADDRESS] , який, згідно з договором дарування від 02 березня 1985 року, належав [PERSON] , померлій [INFO] . [INFO] помер батько чоловіка заявника [PERSON] [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після смерті чоловіка, заявник разом із дітьми продовжувала проживати і поживає на момент звернення до суду в будинку [ADDRESS] . 14 вересня 2022 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище « [PERSON] ». 01 березня 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . 01 березня 2023 року заведено спадкову справу № 21/2023 на майно померлого [INFO] [PERSON] , однак постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Заявник указує, що факт її постійного проживання з померлим та спільними дітьми підтверджується актом від березня 2023 року, складеним головою квартального комітету № 6 та сусідами. Родина заявника проживала і проживає в будинку [ADDRESS] без реєстрації в ньому з 2011 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] впливає на її спадкові права, а саме, успадкування заявником майна, що залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та зазначає, що оскільки у позасудовому порядку вона не може підтвердити факт спільного постійного проживання із спадкодавцем, то вимушена звернутися для вирішення такого питання до суду. Метою звернення до суду є встановлення факту постійного проживання заявниці, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку. Ухвалою судді від 05 травня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та витребувано докази у справі. Докази отримано 01 червня 2023 року. У судовому засіданні 12 вересня 2023 року допитано свідків у справі [PERSON] та [PERSON] . Представник заявника у судовому засіданні 12 вересня 2023 року заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Вказала, що заяву подано із посиланням на ст. 1268 ЦК України і заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки нотаріусом встановлено пропуск строку звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини. Факт постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю заявник встановити не просить, оскільки на момент смерті була його дружиною. Після перерви в розгляді справи представник заявника подала заяву, у якій вимоги заяви підтримала та просила подальший розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подаі заяву про розгляд справи у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 березня 2004 року, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] /а.с.11, зворот/. Згідно з копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 26 листопада 2004 року, 26 листопада 2004 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище « [PERSON] » /а.с.6/. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 жовтня 2012 року, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] /а.с.11/. [INFO] [PERSON] помер /а.с.10/. З отриманої судом копії спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що: - 01 березня 2023 року до нотаріуса зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON] , як дружина померлого /а.с.21/; - 01 березня 2023 року ВК Новомосковської МР повідомлено нотаріуса, що [PERSON] по день смерті був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . На день смерті з ним зареєстровано 0 осіб /а.с.22/. З копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою відмови вказано те, що [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини /а.с.5/. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 вересня 2022 року вбачається, що 14 вересня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.4, зворот/. Згідно з витягом з РТГ від 09 грудня 2022 року [PERSON] з 21 липня 2012 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є донькою заявника та її матір`ю, кожна окремо, показали, що до 2011 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом по [ADDRESS] . В наступному, приблизно в 2011 році заявник та [PERSON] з дітьми переїхали до будинку [ADDRESS] , де проживав на той час батько [PERSON] [PERSON] , за яким вони доглядали. В наступному [PERSON] запросив проживати в будинку [PERSON] . Жили однією сім`єю постійно, без тривалих виїздів. Заявник залишилася зареєстрованою по [ADDRESS] . 28 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом в будинку [ADDRESS] . Також судом досліджено надані заявником у копіях: договір дарування від 02 березня 1985 року, згідно з яким [PERSON] набула права власності на житловий будинок [ADDRESS] /а.с.7-8/, свідоцтво про смерть [PERSON] /а.с.9/, свідоцтво про смерть [PERSON] /а.с.12/, якими заявник обґрунтовує наявність спадкового майна, право на яке мав [PERSON] ; актом від 06 березня 2023 року голови квартального комітету № 6 м. Новомосковська, яким підтверджено проживання заявника та спільних з [PERSON] дітей в будинку [ADDRESS] /а.с.15/, витягом з домової книги /а.с.13/, посвідченням багатодітної сім`ї /а.с.14/. Вирішуючи заяву суд виходить з такого. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід ураховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із своїм колишнім чоловіком у зареєстрованому шлюбі [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO] в помешканні, у якому проживав [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Ураховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved