Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

07 лютого 2023 позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Тільного А.О., звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначено, що 28 вересня 2012 Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 422, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з батьком. Відповідачка з дочкою не спілкується, не займається її вихованням, участі у навчанні дитини не приймає, не турбується про стан її здоров`я, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На теперішній час [PERSON] проживає на території російської федерації та жодних зв`язків з дочкою підтримувати не бажає. 17 лютого 2023 ухвалою Московського районного суду м. Харкова зазначену цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. 27 березня 2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу розподілено судді Ізмайлову І.К. 03 квітня 2023 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2023 замінено третю особу службу у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради; залучено до участі у справі службу у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті. 29 червня 2023 ухвалою суду замінено третю особу службу у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, службу у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 позовну вимогу [PERSON] про стягнення аліментів та судових витрат залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомила, заяв про відкладання розгляду справи від неї до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 28 вересня 2012 Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 422, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00038151039 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 20). Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Як вбачається з копії паспорта № [NUMBER] , виданого гу мвс росії по м. санкт-петербургу та ленінградській області 11.06.2021, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації і з 19.07.2021 року зареєстрована за адресою: російська федерація, м. санкт-петербург, червоногвардійський район, вул. стахановців б. 10, [ADDRESS] (а.с. 21-22). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.08.2023, затвердженого начальником служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, за адресою: вул. Уссурійська б. 16, м. Харків, для дитини створені належні умови для проживання та виховання. Згідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 311 від 08 вересня 2023 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 149-150). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, поведінка відповідачки відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved