Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

18.05.2023 начальник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Марина Гончарук звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , яка є піклувальником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказано, що неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування в Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради. Рішенням виконавчого комітету БМР № 258 від 09.04.2019 дитині надано відповідний статус та призначено піклувальником її бабусю - [PERSON] , яка займається вихованням та утриманням дівчинки і з якою дівчинка проживає на цей час. Мати неповнолітньої - [PERSON] , неодноразово притягувалась до цивільної та кримінальної відповідальності, вона звільнилась з місць позбавлення волі та досі не звернулась до служби із заявою про повернення їй дитини для подальшого її виховання. Наразі вона також є обвинуваченою у вчиненні ряду кримінальних правопорушень. Вказано про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та доцільність позбавлення її батьківських прав, проти чого мати дитини не заперечує. 18.05.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 23.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 12.07.2023 ухвалою суду підготовче засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, надала пояснення щодо злісного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась за відомими адресами, в матеріалах справи міститься заява про визнання позову, просить розгляд справи здійснювати без її участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її донькою, остання наркозалежна та продає наркотики, має вже четверту судимість. Олеся - її онука, їй треба поновлювати документи, оскільки вона навчається у коледжі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.01.2008, актовий запис № 225. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00003532982 від 10.06.2010. 09.03.2018 [PERSON] одружилась та змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.03.2018, актовий запис № 241. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2018 у справі № 357/9367/17 затверджено угоду про визнання винуватості укладену 05.12.2018 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12017110030003558 від 10.07.2017 та за №12017110030005126 від 28.09.2017, [PERSON] визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України і призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2013 і остаточно до відбуття [PERSON] визначено покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. З вказаного вироку також вбачається, що [PERSON] раніше судима: 09.08.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2, ст. 309 ч. 1, 70 КК України до 2 р. п/в та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 р.; 21.03.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2,70,71 КК України до 6 р. 6 міс. п/в з конфіскацією майна та 25.05.2016 звільнена за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий термін 1 р. 9 міс. 06 дн. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 258 від 09.04.2019 та у зв`язку з вказаними обставинами, [PERSON] залишилась без піклування батьків. Вказаним рішенням їй надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено опіку та призначено опікуном над нею [PERSON] , яка є бабусею дитини, проживає та зареєстрована разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 113 від 14.02.2023 передача неповнолітньої [PERSON] для подальшого виховання її матері [PERSON] неможлива, доручено Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради зібрати документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дочки [PERSON] . В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про те, що вона не заперечує проти винесення рішення про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . За даними рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 589 від 25.07.2023, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дочки [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судовому засіданні з`ясована думка дитини [PERSON] , яка зазначила, що їй 15 років, проживає з бабусею та навчається у коледжі, бабуся допомагає з навчанням. Вважає, що треба позбавляти батьківських прав маму, оскільки вона не виховує її та не потрібна їй, а вона [PERSON] . Мати не проявляє свою любов і турботу, а навпаки прямо каже, що вона (дитина) їй не потрібна. При вирішенні справи суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд враховує положення Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Відповідно до ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст. 164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття ст. 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені у справі обставини свідчать про те, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не приймає участі у навчанні, вихованні, лікуванні, не забезпечує її необхідними речами для розвитку. Дівчинка офіційно з 19.04.2019 перебуває під опікою своєї бабусі [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин справи матеріали справи не містять. При вирішенні позову суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 589 від 25.07.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, поведінку матері відносно доньки та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] . Суд враховує зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 18.05.2023, і до досягнення дитиною повноліття. Отже, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1 073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved