Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові посилається на те, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області стягнутого з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2018 року народження та [PERSON] , 2020 року народження аліменти в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач зазначає, що обов`язком батьків є забезпечення дітям належного рівня життя, а одна вона не може забезпечити такий рівень, оскільки здійснює догляд за «дитиною-інвалідом підгрупи А» діагноз сліпота обох очей внаслідок анофтальму після ретинобластоми обох очей, натомість батько, який є здоровим та працездатним може сплачувати аліменти у розмірі на трьох дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Посилається і на встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на те, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З посиланням на відповідні норми, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які присуджені рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02 березня 2021 року у справі № 268/3138/20 з твердої грошової суми 1200 грн. на кожну дитину та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття (а.с. 1-11). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вищезазначений позов [PERSON] надійшов до суду 23.08.2023 та того ж дня переданий на розгляд головуючому судді Асташеву С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 23.08.2023. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 24.08.2023 відкрито провадження у справі за вищезазначеним позовом [PERSON] та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 07 вересня 2023 року, яке у зв`язку із неявкою сторін відкладено на 21.09.2023, про що повідомлено сторони (а.с.13-16). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. В судове засідання позивач не з`явилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Погодилася на винесення заочного рішення у справі, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (відповідно до положень ст.ст.128-131 ЦПК України, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача, розміщеного на офіційному сайті Судової влади України), у судове засідання не з`явився, жодних клопотань не скерував, поважних причин неявки не повідомив. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за наявності для того відповідних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та долучені до них докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02 березня 2021 року у справі № 286/3138/20, що набрало законної сили 01.04.2021, визначено стягувати з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.10.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.9-10). Крім того, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 липня 2023 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що 13.07.2017 складено відповідний актовий запис № 56, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 липня 2023 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що 10.07.2018 складено відповідний актовий запис № 40, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 липня 2023 року, [PERSON] народився [INFO] , про що 18.02.2020 складено відповідний актовий запис № 3, а його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно даних Довідки вих. № 16/08/23 від 16 серпня 2023 року, виданої Головою правління БФ «Місто Добра» Левченко Мартою, сім`я, що складається із [PERSON] , 1997 року народження, [PERSON] , 2017 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2020 року народження, тимчасово проживають в Кризовому центрі для матері та дитини «Місто Добра» за адресою: [ADDRESS] з 18.06.2021 по теперішній час. Поступили в кризовий центр у зв`язку із складними життєвими обставинами (а.с.8). Також до матеріалів справи долучено копію Висновку ЛКК № 591156 від 29.06.2023, згідно якого [PERSON] , [INFO] страждає на сліпоту обох очей внаслідок анофтальму після ретинобластоми обох очей, підлягає отриманню статусу дитина з інвалідністю до 18 років, «дитина-інвалід підгрупи А», підлягає індивідуальній формі навчання, медичному обстеженню та профілактичному лікуванню в очному відділенні НДСЛ ОХМАДИТ (м. Київ) 2 рази на рік (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України неодноразово зазначав, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ\~ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд при розгляді вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що позивачка вказує на відсутність добровільної домовленості між нею та батьком дитини, щодо зміни способу стягнення аліментів, а вона, як одержувач аліментів, має прерогативу на обрання того чи іншого способу стягнення аліментів. Вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, передбачають право одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений у рішенні суду, незалежно від аргументації (зміни матеріального або сімейного становища, зміни стану здоров`я і т.д.), що не передбачена законодавчо як обов`язкова умова в цьому випадку. Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою СК України. Обов`язок батьків утримувати дитини є рівним та покладається як на матір дитини, так і на батька дитини. Так, позивач вказує і про те, що їй відомо про те, що відповідач має офіційний дохід є працездатним та фізично здоровим, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дітям у частці від доходу. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Також позивачкою,\~як одержувачем\~аліментів,\~що бажає\~змінити спосіб\~їх стягнення\~на утримання\~дітей,\~доведено,\~що діти\~проживають разом\~із нею\~у кризовому\~центрі для\~матері та\~дитини «Місто\~Добра» та\~поступили туди\~у зв`язку\~із складними\~життєвими обставинами.Тобто, оскільки діти проживають разом із нею, на неї покладено більший обсяг обов`язків по їх утриманню, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови. Більше того, одна із дітей [PERSON] , [INFO] страждає на сліпоту обох очей внаслідок анофтальму після ретинобластоми обох очей, та підлягає отриманню статусу дитина з інвалідністю до 18 років, «дитина-інвалід підгрупи А», а тому відповідно потребує догляду та більших витрат на її утримання і лікування. Крім того, раніше встановлений розмір сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо та у неповній мірі забезпечує матеріальне становище дітей для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому даних про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, що унеможливлювали б сплату аліментів, у матеріалах справи немає та суду не надано. Правові можливості платника аліментів в даному випадку обмежуються правом зменшення розміру аліментів у межах обраного одержувачем способу їх стягнення. Таким чином , з системного аналізу вищевказаних правових норм слідує висновок, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). Оскільки закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. З огляду на викладене, з врахуванням того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям належне виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік та стан здоров`я дітей,

Outcome: approved