Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 10 серпня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що 27 вересня 1995 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Васьковецькою сільською радою народних депутатів Шумського району Тернопільської області. В шлюбі народився син, який вже є повнолітнім. Як зазначає позивачка в позовній заяві, шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, кожен з них має протилежні погляди на життя, з`ясувалось, що не зійшлись характерами. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивачка не вбачає, примирення між сторонами вважає неможливим, а тому на підставі викладеного, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено до судового розгляду по суті на 18 вересня 2023 року. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не висловила. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 4. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. 5. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. 6. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 7. Відповідно до п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними правами є справи про розірвання шлюбу. 8. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1995 року, який зареєстрований Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за №11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. Прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». ІV. Оцінка Суду. 10. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 11. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 12. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 13. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, спільних неповнолітніх дітей немає та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 14. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 15. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 16. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції Про дискримінацію жінок в ч.1 підпункту с , однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 17. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 18. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не висловив своєї думки стосовно позовних вимог, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 19. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », яке є післяшлюбним прізвищем позивачки. 20. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 21. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 26 від 02 серпня 2023 року, позивачкою сплачено 1073 грн 60 коп судового збору, який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved