Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01 квітня 2021 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано 01 квітня 2021 року, номер запису іншого речового права 41592246, та передано відповідачу в оренду на 10 років 5 місяців земельну ділянку кадастровий номер 6323985500:01:000:0010, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 №777451, загальною площею, 7.2492, яка розташована на території Царедарівської сільської ради, КСП «Жовтень» Харківської області. За користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з один повний рік користування. З 2021 року по 2022 рік включно відповідач не сплачує позивачу орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою. За 2021 та 2022 роки відповідачем було запропоновано сплатити орендну плату у розмірі 10153,06 гривень, що підтверджується заявою від 15 березня 2023 року. Представником позивача [PERSON] 27 березня 2023 року було направлено лист-претензію про сплату орендної плати за 2021-2022 роки у повному обсязі, що складає 22 525,01 гривень, та добровільно розірвати договір оренди землі за згодою сторін, а також надання другого екземпляру договору оренди землі. Проте відповідачем до цього часу жодних дій зроблено не було. Відповідно до Витягу №НВ-9914991662023 із технічної документації з нормативної оцінки земельних ділянок від 14 березня 2023 року, який був наданий самим відповідачем разом із заявою, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 252 250,06 гривень. Орендна плата за 2021-2022 роки складає: 22 525, 00 грн. Представником позивача було запропоновано повністю сплатити орендну плату. За вказаних обставин на протязі 2021-2022 року відповідач у наслідок невиконання своїх обов`язків передбачених договором, порушував та продовжує порушувати права позивача, як орендодавця щодо виплати йому орендної плати, згідно договору оренди землі. що є фактом систематичної несплати орендної плати, чим істотно порушив умови договору. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з питанням стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.06.2023 року провадження по вказаній справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. Не погодившись з позовом, представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що з вимогами щодо розірвання договору оренди землі не згодні, посилаючись на те, що твердження позивача в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки ФОП [PERSON] , з моменту укладання Договору постійно наполягав перед позивачем щодо отримання орендної плати та навіть пропонував сплатити збільшену орендну плату. Позивач свідомо ухиляється від отримання орендної плати. Так, відповідач 21 грудня 2022 року звернувся до Позивача, [PERSON] , з заявою щодо отримання орендної плати за Договором оренди. Згідно Витягу №HB-9914991662023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6323985500:01:000:0010 становить 252250,06 грн. Відповідно, орендна плата за Договором, за 2021/2022 роки, становить 12 612,50 грн. Відповідно до норм чинного законодавства, з нарахованих грошових коштів за оренду земельної ділянки утримується 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору, що складає 2 270,25 грн. та 189,19 грн. відповідно. Таким чином, до виплати належить 10 153,06 грн. 15.03.2023 р., відповідач сплатив, згідно чинного законодавства, за нараховану орендну плату за Договором податки з орендної плати, а саме 18% податок на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору, 2 270,25 грн. та 189,19 грн. відповідно, та ще раз звернувся з Заявою (повторною) до Позивача з проханням отримати орендну плату за Договором. 05.05.2023 року, відповідач направив позивачу ще одну Заяву (повторну) з проханням отримати орендну плату, а в разі не згоди з викладеними в ній фактами та пропозиціями, просив звернутись до нього, любим зручним для позивача способом, та вирішити питання сплати орендної плати та будь яких інших питань стосовно Договору оренди землі. На усі вищезазначені Заяви відповідач відповіді не отримав. Проміж того, наголошує, що в червні 2021 року, відповідач, на прохання позивача передав її донці [PERSON] , в рахунок орендної плати за Договором 1 000 доларів США. Відповідач зазначає, що позивач свідомо ухиляється від отримання орендної плати за договором та вводить в оману суд, чим штучно створює підстави для розірвання зазначеного Договору. Відповідач не ухиляється від сплати орендної плати за договором, та готовий у будь-який час сплатити орендну плату за Договором. Також позивач надав клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Представник позивача надав до суду заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису у поштовому повідомленні. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2023 року постановлено, що клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи подано передчасно. 08.08.2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відмовлено у задоволені клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали раніше заявлені позовні вимоги, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] повідомила, що з відповідачем [PERSON] є кумами. Коли укладали договір то [PERSON] зазначав, що якщо вона захоче розірвати договір, то вони в будь-який момент його розірвуть. Однак коли запропонувала розірвати договір, то відповідач відмовився. Також повідомила, що за 2021-2022 роки гроші від оренди землі не отримувала. В цьому році отримала листи (скільки не пам`ятає) від відповідача, де їй пропонували отримати орендну плату. В січні 2023 року дружина відповідача приносила гроші, однак вона відмовилась від отримання орендної плати, бо хоче розірвати договір, щоб самостійно обробляти землю. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти сплати орендної плати, однак заперечували з приводу розірвання договору оренди землі, з підстав викладених у відзиві. Також [PERSON] пояснив, що його дружина приносила кошти за оренду землі за 2022 рік, однак [PERSON] відмовилася їх приймати. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учсників процесу, судом було встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія Р2 №777451, [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 6323985500:01:000:0010, розташованої на території Царедарівської сільської ради КСП «Жовтень» Харківської області, площею 7,2492 га. (а.с.11) 01.04.2021 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди землі б/н, земельної ділянки загальною площею 7,2492 га, у тому числі : ріллі 7,2492 га, з кадастровим номером: 6323985500:01:000:0010, яка знаходиться на території Царедарівської сільської ради КСП «Жовтень» Харківської області (а.с. 92-95) На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 7,2492 га, на території Царедарівської сільської ради КСП «Жовтень» Харківської області, терміном до 01.09.2031 року, з метою сільськогосподарського використання, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що між сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.96) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права [PERSON] на підставі договору оренди землі, виданого 01.04.2021 року, є орендарем земельної ділянки за кадастровим номером: 6323985500:01:000:0010, та сплачує орендодавцю за користування земельною ділянкою орендну плату в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування. (а.с.12-14, 97) Згідно Витягу №HB-9914991662023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6323985500:01:000:0010 становить 252250,06 грн.(а.с.18) 21.12.2022 року [PERSON] надіслано заяву до [PERSON] із запропонуванням отримати орендну плату за 2022р. в сумі 30000,00 грн., згідно укладеного договору оренди землі від 01.04.2021р. Дана заява отримана позивачем 30.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.61,62) 27.03.2023 року представником [PERSON] направлено лист претензію до орендаря ФОП [PERSON] із запропонуванням добровільно сплати орендну плату в повному обсязі, та розірвати договір оренди земельної ділянки за згодою сторін. (а.с.22) 05.05.2023 року ФОП [PERSON] надіслав заяву [PERSON] з проханням отримати орендну плату за Договором оренди землі за 2021/2022 роки. (а.с.17) Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що у червні 2021 року їздила у лікарню. Повертаючись додому випадково зустріла сусідів, які погодились її підвезти. По дорозі [PERSON] з сином казали, що треба заїхати у смт.Панютино. Відповідач говорив, що потрібно передати гроші за пай. Син відповідача взяв гроші та пішов до магазину, а прийшов вже без грошей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в червні 2021 року їхала в [PERSON] по роботі, бо працює в школі. Їхали сусіди, [PERSON] з сином, та вона попрохала підвезти. По дорозі заїжджали до [PERSON] , позичали кошти у розмірі 1000 доларів США для того, щоб віддати за пай, а потім завозили у смт Панютино, щоб віддати гроші дочці [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є донькою позивача [PERSON] , в 2021 році працювала в магазині смт Панютино. Стосовно пояснень відповідача [PERSON] про отримання нею грошей в рахунок оплати оренди землі зазначила, що ніяких грошей їй не давали та до неї ніхто не приїжджав. Також зазначила, що їй відомо про те, що між матір`ю [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди землі, однак щодо виконання умов даного договору їй нічого не відомо. Частиною першою\~статті 2 ЗУ «Про оренду землі»\~передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~ЗК України,\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За приписами\~статті 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої\~статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до\~статті 13 ЗУ «Про оренду землі»\~договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 15 ЗУ «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями статей\~24,\~25 ЗУ «Про оренду землі»\~визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Згідно з частинами третьою, четвертою\~статті 31 ЗУ «Про оренду землі»\~договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною першою\~статті 32 ЗУ «Про оренду землі»\~передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Стаття 141 ЗК України\~передбачає таку\~підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Разом з тим за частиною другою\~статті 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення\~ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої\~статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України\~передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом\~6 частини першої\~статті 3 ЦК України\~належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У п. д ч.1 ст.141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Отже, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. У\~постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17\~(провадження № 61-41932сво18) вказано, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку. Частинами першою, другою\~ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Судом встановлено, що 01.04.2021 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір оренди землі б/н. Сторони не просили визнати даний договір недійсним. П. 8 вказаного Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі - 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить - 10 000,00 грн., або за заявою орендодавця у натуральній формі рослинницькою продукцією на дану суму. П. 10 Договору передбачено, що орендна плата вноситься з 01.08. до 01.12. кожного року. П. 12 - розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У п. 13. Договору зазначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. З викладеного вбачається, що в Договорі оренди землі не визначено порядок сплати орендної плати, а саме не передбачено, що орендна плата повинна вноситися через касу підприємства, що орендна плата повинна оформлюватися видатковим касовим ордером або видатковою накладною. Таким чином, доводи представника позивача, стосовно ненадання доказів належного виконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки, щодо сплати орендної плати, у будь-який спосіб, передбачений договором, є безпідставними. Також, в судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2022 на адресу [PERSON] була направлена заява в якій пропонувалось позивачці отримати орендну плату за 2022 р. за адресою: [ADDRESS] . Дана заява була отримана 30.12.2022 р. 08.08.2023 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області відмовлено у задоволені клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису у рекомендованому повідомленні про вручення заяви від 21.12.2022. Суд вважає, доводи представника позивача про те, що позивач не отримувала заяву від 21.12.2022, необґрунтованими, оскільки згідно поштового повідомлення вказана заява була отримана 30.12.2022. Крім того, згідно показів позивача [PERSON] на початку січня 2023 дружина відповідача приносила орендну плату, від отримання якої позивач відмовилась, бо хоче розірвати договір для самостійного використання землі. З викладеного суд робить висновок про те, що відповідачем була направлена заява позивачу про отримання орендної плати, в якій зазначено номер телефону для узгодження дати отримання орендної плати, але оскільки позивач не звернулась за отриманням орендної плати, то до [PERSON] прийшла дружина позивача і принесла орендну плату, від якої позивач відмовилась. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] стосовно того, що відповідач позичав кошти у розмірі 1000 доларів США для того, щоб віддати за пай, та вони заїжджали в магазин смт.Панютино, де син відповідача віддавав гроші дочці [PERSON] , суд не бере до уваги, оскільки самі свідки не бачили, як син відповідача передавав кошти доньці [PERSON] .. [PERSON] , донька [PERSON] , заперечує факт отримання коштів від сина відповідача. Інших доказів на підтвердження передання коштів [PERSON] до суду надано не було. Крім того, суд бере до уваги, що позивач посилаючись на передання коштів за орендну плату за 2021 рік у розмірі 1000 доларів США, не заперечував проти задоволення позовної вимоги про стягнення орендної плати за 2021-2022 роки. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем до суду не було надано належних та допустимих доказів сплати орендної плати за 2021 рік. Разом з тим, суд розцінює відмову позивача в отриманні орендної плати, яку принесла дружина відповідача, як ухилення від отримання орендної плати за 2022 рік. Також, судом встановлено, що Договір оренди землі був укладений на довірливих відносинах, оскільки сторони є кумами, і позивач вважала, що коли вона звернеться до відповідача, то зможе відразу розірвати договір. Однак відповідач відмовився від розірвання договору. Тому всі дії позивача були направлені на те, щоб розірвати Договір оренди землі, оскільки [PERSON] хотіла використовувати землю сама, тому вона відмовилась від отримання орендної плати, яку принесла дружина відповідача. Тому, представник позивача зазначаючи про те, що заява про отримання орендної плати від 21.12.2022, на яку відповідач посилався у відзиві, була направлена з порушенням строків сплати орендної плати, оскільки згідно Договору оренди землі орендна плата вноситься з 01.08. до 01.12. кожного року, просив саме розірвати Договір оренди землі і не просив виконати умови п. 13. Договору згідно якого, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. За наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність тверджень позивачки щодо систематичного невиконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, в зв`язку з чим, в задоволенні позовної вимоги, щодо розірвання договору оренди землі слід відмовити. Стосовно позовної вимоги про стягнення орендної плати за 2021-2022 роки, то беручи до уваги, що позивачем не була отримана орендна плата за 2021-2022 роки, враховуючи, що відповідач не заперечував проти розміру орендної плати, який зазначений в позовній заяві, суд вважає позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1073,60 грн. Щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача суду надано: копію договору про надання правничої допомоги №23 від 21.04.2023 року, копію Акту приймання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №23 від 21.04.2023 року, квитанцію про сплату за адвокатські послуги згідно договору№23 від 21.04.2023 у розмірі 8000,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимого, у зв`язку з частковим задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2998,42 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ст..141 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4000,00 грн.

Outcome: partial