Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

27 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про зменшення розміру аліментів (а.с. 2-4). 06 липня 2023 року від представника позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача [PERSON] на підставі виконавчого листа Софіївського районного суду Дніпропетровської області на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з частини усіх видів доходів на 1/6 частину усіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на сьогодні матеріальне становище позивача змінилося, він не працює, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 10.04.2023р. в нього відсутні доходи, допомогу по безробіттю не отримує, що підтверджується довідкою Софіївського сектору Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості №156 від 10.04.2023р., не отримує ніяких видів допомоги в Управлінні соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, що підтверджується відповідною довідкою №201 від 10.04.2023р. Єдиним джерелом доходу є доходи від використання земельної ділянки, яку має у власності, з яких і стягуються аліменти. Крім того, [PERSON] маю сім`ю, ще одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , щодо якої він також повинен виконувати обов`язки щодо утримання. Внаслідок того, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, постійно утворюється заборгованість зі сплати аліментів. Відтак, за викладених обставин позивач об`єктивно не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина- [PERSON] , [INFO] , у визначеному судом розмірі, тому змушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О. від 02 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 вересня 2023 року не з`явилась, у підготовчому судовому засіданні 06.06.2023 року позов не визнала, 31 липня 2023 року надала заяву до суду та просить розгляд справи проводити у її відсутність, в зв`язку з віддаленістю суду, вирішення питання поклала на розсуд суду. Відзиву, доказів не надано. Третя особа, [PERSON] , в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Як вбачається із матеріалів справи,\~ згідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року по цивільній справі № 2-1293/10 ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2010 року (а.с.31). 27 липня 2022 року по справі №193/212/22 згідно ухвали суду від 08.07.2022 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області видано дублікат виконавчого листа по справі про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] (а.с. 8). Крім сина [PERSON] , у позивача [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 2013 року виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, де в графі батько записаний саме [PERSON] (а.с. 9). Відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 10.04.2023 інформація про доходи [PERSON] за період з 3 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року відсутня (а.с. 10). Згідно довідки №156 від 10.04.2023 Софіївського сектору Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості [PERSON] у Криворізькій Філії Дніпропетровського ОЦЗ та інших центрах зайнятості України на обліку, як безробітний не перебуває, та допомогу по безробіттю не одержує (а.с. 11). Згідно довідки управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації №2 (смт.Софіївка) №201 від 10.04.2023 [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , на обліку не перебуває та ніяких видів допомоги не отримує (а.с. 12). [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.09.2022 року по 31.03.2023 року в розмірі 22370,00 року згідно виконавчого листа (дублікат) №193/212/22 виданого 09.12.2010 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою начальника Софіївського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроворуба І. №24 від 10.04.2023 та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10.04.2023 №17.42-27/5120 (а.с. 13,14). Відповідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої [PERSON] 30 березня 1994 року колгоспом ім.Тельмана останній запис міститься 24.02.2015 про припинення допомоги по безробіттю (а.с.67-68) Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до\~ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. Згідно із ч.1\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 192\~СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров`я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, при задоволенні позову суд зазначає, що аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі. У відповідності до\~ст. 182 СК України\~при визначенні аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на прав власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 141 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1\~ст.12 Закону України« Про охорону дитинства»\~зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до правових позицій, викладених у абз. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Також у п. 23 даної Постанови, зазначено, що відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку. Стягувачем про матеріальний та сімейний стан не повідомлено, доказів не надано. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. При винесенні рішення суд враховує ст. 3 Конвенції про права дитини. Так, судом встановлено, що у платника аліментів [PERSON] з 09.12.2010 року змінився матеріальний стан, оскільки позивач втратив роботу з 24.02.2015, відбулись зміни в сімейному стані, він вдруге одружився, та від шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться також на його утриманні, також суд враховує зміну середньої заробітної плати для розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у зв`язку з територіальною реорганізацією згідно Постанови №?807IX\~від 17.07.2020\~«Про утворення та ліквідацію районів»\~ Криворізького району Дніпропетровської області (з 8342 грн. на 14778 грн. та в подальшому 15640 грн.), що вдвічі збільшило навантаженість на платника, а отже існують правові підстави для зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов слід задовольнити та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття. Окрім того суд зазначає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку становить від 6 до 18 років 2833 грн, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, отже нарахування в розмірі 3910 грн. є більш ніж 100% суми рекомендованого розміру. від мінімального рекомендованого розміру аліментів в даному випадку складає 1416,50 грн. 1/6 від середньої заробітної плати по Криворізькому району Дніпропетровської області складає 2606,67 грн, що значно перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і що також повинно бути враховано судом при вирішенні спору. Зменшення розміру аліментів саме в такій частині, на думку суду, не буде порушувати права дитини на належне матеріальне забезпечення і відповідатиме вимогам чинного законодавства щодо розміру аліментів, які мають стягуватись на утримання дитини. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Позивач подав клопотання про залишення судових витрат за собою. На підставі ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~183,\~184,\~188,\~192 Сімейного Кодексу України,\~

Outcome: approved