Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

08 серпня 2023 року позивач -\~Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Позовна заява обґрунтована тим, що 14 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», назву якого замінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не виконував взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість за кредитним договором. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 43892 грн, яка складається з: 36730 грн 31 коп. заборгованість за тілом кредиту; 7161 грн. 69 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати в розмірі 2684 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.138), про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Матеріалами справи встановлено, що 14 січня 2011 року між Публічним акціонерним\~ товариством комерційний банк «ПриватБанк», назву якого замінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна», згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк». У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.13). \~ Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , останньому було 29.11.2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн, який в подальшому було 06.12.2022 року зменшено до 35273 грн 70 коп., та станом на 03.03.2023 року кредитний ліміт становив 0 гривень (а.с.11). \~ Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки. Згідно довідки за кредитним договором, відповідачу [PERSON] було надано кредитні картки за № [NUMBER] дата відкриття 24.05.2013 року, терміном дії до 08/16, № [NUMBER] дата відкриття 23.04.2016 року, терміном дії до 04/20, № [NUMBER] дата відкриття 30.08.2016 року, терміном дії до 04/20, № [NUMBER] дата відкриття 13.12.2017 року, терміном дії до 11/21, № [NUMBER] дата відкриття 29.11.2021 року, терміном дії до 12/25 (а.с.12). До кредитного договору банк надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с.21-45), які не підписані позичальником. \~Згідно з\~доданим Банком\~до позову\~розрахунком,\~заборгованість відповідача\~за вказаним\~кредитним договором\~станом на\~17\~липня 2023\~року складає\~43892\~грн,\~а саме:\~36730\~грн 31\~коп.\~ заборгованість\~за тілом\~кредита;\~7161\~грн 60\~коп.\~-\~заборгованість за\~відсотками за\~користування кредитом\~(а.с.5-10).Вимоги про стягнення заборгованості за комісією та пенею за не своєчасність виконання зобов`язань за договором, Банк не заявляв. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд встановлено, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України і Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15), від 17 липня 2019 року (справа №175/4576/14-ц) і не спростовано позивачем при розгляді даної справи. За таких обставин, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. З огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17). При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки Витяг з Умови та правила надання банківських, затверджений наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, який міститься в матеріалах справи, не містять підпису [PERSON] , а тому не може розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 14 січня 2011 року шляхом підписання Анкети-заяви. Разом із тим, зі змісту власноручно підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту від 29 листопада 2021 року вбачається, що останній був ознайомлений з умовами кредитування у АТ КБ «ПриватБанк» за кредитною карткою «Універсальна GOLD» (а.с.16-20), за якими процентна ставка у межах пільгового періоду складає 0,00001% річних, поза його межами 42%, 40,8% та 36%; процентна ставка є фіксованою. Повернення кредиту відбувається шляхом сплати до 01 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, 5% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно, та 10% від заборгованості, але не менше 100 грн щомісячно у разі прострочки. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84,00%, 81,60% та 72,00%. Надана позичальнику ця інформація була чинною до 14 грудня 2021 року, отже, є підстави вважати, що підписавши 29 листопада 2021 року Паспорт споживчого кредиту, позичальник висловив свою згоду з умовами кредитування. Як вбачається з виписки з особового рахунку відповідача (а.с.54-80) та наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5-10) [PERSON] активно користувався грошовими коштами, шляхом отримання коштів через банкомат та здійснення розрахунків через термінали в касах магазинів, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконував неналежним чином, поповнюючи рахунок за кредитним договором несвоєчасно та погашаючи заборгованість не у повному розмірі, внаслідок чого станом на 17 липня 2023 року заборгованість за тілом кредиту складає 36730 грн 31 коп. та заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 7161 грн 69 коп. Враховуючи, що пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім Витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, також надав підписані позичальником основні умови кредитування (Паспорт споживчого кредиту), з якими [PERSON] ознайомився та підписав їх, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з\~відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 43892 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 36730 грн 31 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7161 грн 69 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн. \~

Outcome: approved