Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У травні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 7500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення навчання чи досягнення нею 23 років. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [PERSON] є її батьком. Позивачка згідно з наказом №282 від 24.10.2022 року зарахована на 1 курс денної форми навчання факультету «Менеджменту, готельно-ресторанної справи та туризму» Міжнародного гуманітарного університету у м.Одеса. Запланований термін завершення навчання 30.06.2026 року. На сьогодні позивачку повністю матеріально забезпечує мати [PERSON] . Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.08.2008 року [PERSON] сплачував на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі розміру частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] . На теперішній час позивачка досягла повноліття та відповідач по справі перестав надавати на її утримання будь-яку матеріальну допомогу, необхідну для існування та навчання. Мати позивачки не в змозі самостійно утримувати повнолітню дитину, тому позивачка змушена поставити питання про стягнення аліментів з [PERSON] та звернутись до суду. На теперішній стан здоров`я відповідача задовільний. Позивач проходить військову службу за контрактом у Збройних силах України. Його матеріальне становище задовільне. Інших зобов`язань, пов`язаних із виплатою аліментів у відповідача не має, що вказує на наявність можливості у [PERSON] сплачувати аліменти на користь повнолітньої дитини. Мати позивачки - [PERSON] на теперішній час офіційно не працевлаштована та не має змоги у повному обсязі утримувати повнолітню дитину. Виходячи з викладеного, враховуючи витрати на проживання та навчання в іншому місті, позивачка вважає, що [PERSON] спроможний та зобов`язаний виплачувати аліменти на її утримання до досягнення нею двадцяти трьох річного віку, або до завершення навчання у твердій грошовій сумі 7 500 гривень щомісячно. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П. від 09.06.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.18). Позивачка та її представник адвокат Янковський В.Й. в судовому засіданні позовні вимоги уточнили, просили суд стягнути з відповідача аліменти на навчання позивачки по 5000,00 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог у тому розмірі, який вказує позивачка. 14.07.2023 року відповідач надав суду відзив (а.с.20-22), в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, оскільки вимоги позивачки є занадто завищеними, нічим не обґрунтовані, у зв`язку із чим вважає, що доцільним та справедливим буде сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення навчання чи досягнення донькою 23 років. Вказав, що він є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] щодо утримання якої у нього є відповідні обов`язки. 02.12.2022 року між ним, [PERSON] та матір`ю дитини [PERSON] був укладений договір про сплату аліментів на утримання дитини, який був посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2881. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму громадян. Отже, твердження позивачки про те, що нібито у відповідача по справі, немає інших зобов`язань зі сплати аліментів не відповідає дійсності. Окрім цього, відповідач зазначає, що 22.04.2023 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Станом на теперішній час [PERSON] також утримує свою дружину [PERSON] та її малолітню дитину [PERSON] . Також, [PERSON] навчається у Державному університеті інфраструктури та технологій за спеціальністю "Річковий та морський транспорт на умовах контракту, вартість навчання складає 22 954,00 грн. на рік. В утриманні позивачки повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, зобов`язані приймати участь як батько [PERSON] , так і мати дитини [PERSON] . У позовній заяві зазначено, що мати [PERSON] на теперішній час офіційно не працевлаштована та не має змоги у повному обсязі її утримувати. При цьому, відповідач зазначає, що [PERSON] є працездатною особою, може працевлаштуватися на роботу та відповідно має приймати участь в утриманні доньки. Той факт, що мати дитини не хоче працевлаштуватися офіційно, не звільняє її від обов`язку утримання повнолітньої дитини. [PERSON] , можливо, офіційно не працевлаштована, однак, насправді вона протягом тривалого часу (декілька років) працює за кордоном, а саме в Італії, отримує гідну заробітну плату, отже має можливість утримувати дитину. Більш того, за наявною інформацією, позивачка [PERSON] наразі перебуває в Італії у матері, де можливо також працює неофіційно. Позивачка [PERSON] є студенткою Мiжнародного гуманітарного університету, навчається за спеціальністю "Харчові технологi" на умовах контракту, а вартість 1 навчання за 1-й курс складає 11 800,00 грн., а за 2-й та наступні курси - 13 000,00 на рік, що підтверджується відповідним договором про надання освітніх послуг, отже витрати позивачки на навчання складають приблизно 1100,00 грн на місяць. Окрім цього, вартість проживання [PERSON] в гуртожитку в м. Одеса складає 10 500,00 грн. на рiк, що підтверджується квитанцією про оплату вартості проживання за 2-й семестр у сумі 5 250,00 грн, тобто витрати на проживання позивачки складають приблизно 900,00 грн. на місяць. Приймаючи до уваги вищевикладене, відповідач повідомляє про те, що готовий взяти на себе витрати позивачки на навчання та проживання в м. Одеса згідно вищезазначеного розрахунку (1100,00 грн + 900,00 грн = 2000,00 грн), а також додатково приблизно 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1500,00 грн, а всього - 3500,00 грн на місяць. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів слід також врахувати, що станом на час розгляду справи судом, відповідач є вiйськовослужбовцем, однак не за контрактом, як помилково вказує позивачка, а за мобiлiзацiєю. Отже, одразу після припинення воєнного стану в Україні він повернеться до мирного життя, в якому розмiр його заробітної плати був значно нижчим нiж сьогодні. Більш того, починаючи з 24 лютого 2022 року і по теперiшнiй час, грошове забезпечення вiйськовослужбовцiв зазнавало та зазнає суттєвих змiн, отже заробітна плата вiйськовослужбовця не є константою, на яку слід рівнятися. Враховуючи викладене, відповідач просить стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 3 500 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане раніше. 29.08.2023 року позивачка надала суду заперечення на відзив, в яких вказала, що у відзиві відповідач посилається на обставини, які не відповідають дійсності. Так, на теперішній час відповідач проходить військову службу за контрактом у ЗСУ. Стан його здоров`я задовільний, матеріальне становище задовільне, що не позбавляє його можливості виплачувати аліменти. Посилання відповідача на те, що мати [PERSON] протягом тривалого часу працює за кордоном, отримує гідну зарплату, а також на те, що позивачка наразі перебуває в Італії у матері, де, можливо, також працює не відповідає дійсності. Позивачка проживає в Україні, у матері відсутній постійний заробіток. Це ствердження відповідач вигадав, воно не чим не підтверджується. На теперішній час відповідач уклав шлюб з [PERSON] . Відповідач стверджує, що на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та її неповнолітня дитина - [PERSON] . Це ствердження також не відповідає дійсності, так як [PERSON] працює соціальним педагогом в Ізмаїльський СШ №16, а батько [PERSON] виплачує аліменти на його утримання. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Частиною 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; Вислухавши позивачку, її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим актовий запис № 05 (а.с.5). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 04.12.2009 року, між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №117 від 23.05.2009 року (а.с.6). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.08.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі розміру частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, тобто, до [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку (а.с.7). Як вбачається з довідки Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.05.2022 року №9/10609107 [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] в період з 01.08.2021 року по 24.04.2023 року (а.с.10-11). Позивачка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття [INFO] . Відповідно до довідки №319, виданої 02.05.2023 року деканом факультету менеджменту, готельно-ресторанної справи та туризму [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу, зарахована наказом №2282 від 24.10.2022 року на факультет менеджменту готельно-ресторанної справи та туризму Міжнародного гуманітарного університету, IV рівень акредитації, на денну форму навчання, РВО «Бакалавр», навчання за кошти фізичних та / або юридичних осіб, спеціальність 181 «Харчові технології». Плануємий термін завершення навчання 30.06.2026 року (а.с.9). Вартість за 1-й курс складає 11 800,00 грн., а за 2-й, 3-й та 4-й курси по 13 000,00 на рік, що підтверджується договором про надання освітніх послуг №181-034-15Д від 24.10.2022 року (а.с.30-31). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 133, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 02.12.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2881, [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму громадян. Як вбачається з квитанцій (а.с.34-35) відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.04.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 146, відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ») (а.с.26). [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ») є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 857 (а.с.24). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю. Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 26.08.2021 року №21-ЗЕ-1029/СП [PERSON] навчається у Державному університеті інфраструктури та технологій за спеціальністю "Річковий та морський транспорт на умовах контракту, вартість навчання складає 22 954,00 грн. на рік. (а.с.28-29). Відповідно до довідки від 30.08.2023 року №12/505 [PERSON] проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у військовій частині [NUMBER] м.Ізмаїл Державної прикордонної служби України з 06.03.2022 року (наказ командира частини від 06.03.2022 року №100-ОС) по теперішній час. Відповідно до довідки №114 від 04.03.2023 року за період з 01.01.2023 року по 31.08.2023 року [PERSON] нараховано всього 179106,40 грн., сума для утримання аліментів 176419,80 грн. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку. Згідно зі\~статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~ 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~ Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету менеджменту, готельно-ресторанної справи та туризму Міжнародного гуманітарного університету, IV рівень акредитації, денної форми навчання, РВО «Бакалавр», навчання за кошти фізичних та / або юридичних осіб, спеціальність 181 «Харчові технології». Плануємий термін завершення навчання 30.06.2026 року. Отже, дитина має потребу у матеріальній допомозі на навчання, самостійного доходу не має, можливості працевлаштуватися з огляду на денну форму навчання не має. Заперечуючи проти розміру аліментів, відповідач послався на матеріальну неспроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини щомісячно у розмірі по 5000,00 грн., з огляду на те, що на його утриманні перебуває також неповнолітня донька, дружина та її неповнолітня дитина, яка є інвалідом з дитинства. Крім того, відповідач навчається у вищому навчальному закладі на умовах контракту (платне навчання). Також, відповідач вказав, що мати повнолітньої позивачки [PERSON] протягом тривалого часу працює за кордоном та отримує гідну заробітну плату та має можливість утримувати доньку [PERSON] , однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних обставин. Суд приймає до уваги факт перебування на утриманні у відповідача неповнолітньої дитини, ще однієї дитини, а також те, що відповідач навчається у вищому навчальному закладі на умовах контракту, однак вказує, що перебування на утриманні у відповідача та здобуття освіти у вищому навчальному закладі не звільняє його від передбаченого ст. 199 СК України обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Разом із тим, доказів в підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, заявленому у позові, позивачкою суду надано не було. Інших обставин, які мають істотне значення для справи та впливають на висновок суду, не встановлено та відповідних доказів не надано. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 263\~ЦПК України\~передбачено,\~що судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання як повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у сумі 4000,00 грн щомісячно, починаючи з 12.05.2023 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Згідно ч. 1, 2 ст.\~133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.\~За подання до суду позовної заяви фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн., зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial