Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. 22.06.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 31694, вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 54-MЛ від 02.12.2020 заборгованості за Кредитним договором № 2350969 від 17.07.2020 за період з 02.12.2020 по 25.02.2021 в загальній сумі 13 108 (тринадцять тисяч сто вісім) грн. 45 коп. Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що за змістом виконавчого напису з позивача звернено стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором №2350969 від 17.07.2020 у розмірі 13108,45 грн. З огляду на відсутність нотаріального посвідчення кредитного договору, ця угода не являла собою безспірного документа на підставі якого нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис виходячи з нижчевикладеного. До того ж виконавчий напис не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, вчинивши виконавчий напис на кредитному договорі № 2350969 від 17.07.2020, який не мав нотаріального посвідчення, нотаріус порушив умови вчинення виконавчого напису Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.07.2023 було залишено позовну заяву без руху у зв`язку з тим, що в позовній заяві відповідачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "АвентусУкраїна". Разом з тим, в обґрунтуванні позову йдеться про те, що за змістом виконавчого напису з позивача звернено стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором №2350969 від 17.07.2020 у розмірі 13108,45 грн. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 20.07.2023 було замінено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АвентусУкраїна" на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести засідання без його участі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву. Третя особа 1 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Третя особа 2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно зі змістом виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 18.03.2021 було звернуто стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , [INFO] , який є Боржником за кредитним договором № 2350969 від 17.07.2020, укладеним ним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором № 2350969 від 17.07.2020. Строк платежу за Кредитним договором № 85019529693 від 17.07.2020 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020 по 25.02.2021. Сума заборгованості складає 12178,45 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2250,00 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 9678,45 грн; строкова заборгованість за штрафами (нараховано з 17.08.2020 по 02.12.2020) - 250 грн. Відповідно до змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2021, прийнятої приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М., було відкрито виконавче провадження ВП № 66832565 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 18.03.2021 № 31694 про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 13108,45 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Так, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису 20.01.2020) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, нотаріус, вчиняючи виконавчий напис від 18.03.2021 вказав як на підставу видачі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є нечинним, одночасно суду не надано доказів, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису був оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Згідно з пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нормою ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. За змістом норм ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.34, 50\~Закону України\~«Про нотаріат» кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Нотаріальна дія, різновидом якої є вчинення виконавчого напису, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 18.03.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що безспірність заборгованості боржника перед кредитором не знайшла свого підтвердження, а також те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з порушенням приписів діючого законодавства, суд дійшов висновку про порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача та обґрунтованість позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до норм ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.3058952249.1 від 20.06.2023. Однак, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.02.2020 у справі №643/2870/18 та в постанові від 19.10.2022 у справі №743/1481/21 позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, однак сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.3058952249.1 від 20.06.2023, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 87-90 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved