Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 15.10.2018 року ПрАТ АСК «Скарбниця» уклала договір страхування транспортних засобів за Полісом № АМ/4834319. Страхувальником за договором виступає [PERSON] , об`єкт страхування - автобус марки «БАЗ А079.04», державний номерний знак [NUMBER] . 07.05.2019 року о 18:07 год. у м. Львові на пл. Соборна, 1, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «БАЗ А079.04», номерний знак [NUMBER] , не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, здійснюючи поворот праворуч, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого відбувся винос кузова, та здійснив наїзд на автомобіль «Renault Laguna», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортного засобу, порушивши вимоги п. п. 2.10.а, 2.10.д ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та не залишився на місці ДТП, чим порушив ст. 122-4 КУпАП. Даний факт підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова у справі №465/2908/19 від 26.07.2019 року. Власник автомобіля «Renault Laguna», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до АТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування та отримав відповідну виплату. 07.05.2019 року АТ СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ АСК «Скарбниця», розглянувши цей випадок, кваліфікувала його як страховий. На основі страхового акту № 374/цв/19 ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у розмірі 6 667,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6439 від 15.12.2020 року. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що водій [PERSON] після ДТП самовільно залишив місце пригоди, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ АСК «Скарбниця» суму страхового відшкодування в розмірі 6 667,00грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2800 грн. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь яких клопотань на адресу суду не подавав. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 07.05.2019 року о 18:07 год. у м. Львові на пл. Соборна, 1 відбулося ДТП між автомобілем «БАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Laguna», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП і ст. 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до страхового полісу ПрАТ АСК «Скарбниця» № АМ/4834319, чинного з 15.10.2018 року до 14.10.2019 року, застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які керують забезпеченим транспортним засобом - автобусом марки «БАЗ А079.04», державний номерний знак [NUMBER] . СГ «ТАС» звернулося до позивача і заявою про виплату страхового відшкодування за фактом ДТП, яке мало місце 07.05.2019 року. Відповідно до страхового акту № 374/цв/19 ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатила АТ СГ «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 6 667,00 грн. Вказане також підтверджується платіжним дорученням № 6439 від 15.12.2020 року. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1\~ст. 2 Закону № 1961-IV\~передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються\~Конституцією України,\~Цивільним кодексом України,\~Законом України "Про страхування", цим та іншими\~законами України\~і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього\~Закону\~передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього\~Закону. Згідно із\~ст. 22 Закону № 1961-IV\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є,\~\~зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи,\~\~ яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання\~\~або утримання\~\~ якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона\~\~не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України\~під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно із\~ст.36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до п. п. "в" п. 38.1.1 ч. 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] , будучи винуватцем ДТП, не залишився на місці та самовільно покинув місце пригоди, що констатовано постановою Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2019 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП і ст. 122-4 КУпАП, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Отже, з відповідача слід стягнути 6\~667 грн. 00 коп. гривень відшкодування на користь ПрАТ АСК «Скарбниця». З урахуванням задоволення позову та на підставі\~статті 141\~ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також судовий збір в сумі 2481,00 гривня, сплачений останнім за подання позовної заяви. Щодо вимоги представника позивача про стягнення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved