Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Богунського районного суду м.Житомира від 11.06.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3750 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 29.12.2021 представник [PERSON] - [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому просила, зокрема, стягнути з позивача за первісним позовом понесені відповідачем за первісним позовом судові витрати. 29.12.2021 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Папазова Г.А., звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила припинити стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх доходів щомісяця, починаючи з 11.06.2020 і до досягнення нею повноліття - за судовим наказом, який виданий Богунським районним судом м. Житомира від 11.06.2020 у справі №295/6490/20, з дня набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні 24.07.2023 [PERSON] - [PERSON] вказала, що за наслідками розгляду справи буде подана заява про стягнення судових витрат. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2023 у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини, відмовлено. У задоволенні зустрічного позову\~ [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, відмовлено. 07.08.2023 від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку із розглядом справи були понесені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 26\~000,00 грн. Вартість судових засідань була узгоджена сторонами в розмірі 2500,00 грн враховуючи те, що до початку війни [PERSON] приїжджала до суду разом з представником, тобто забезпечувала транспортування, відтак представник не витрачав кошти, необхідні для того, щоб дістатись до суду в м. Житомир. З початком війни вартість судових засідань було переглянуто та встановлено у розмірі 5000,00 гривень з урахуванням вартості пального та загального підвищення цін. 24.07.2023 вартість судового засідання склала 3000,00 гривень з огляду на те, що в цей день також було призначено розгляд справи в Житомирському апеляційному суді у справі №295/12293/20, відтак, сторони домовились щодо зниження вартості в такому випадку до 3000,00 грн. 04.08.2023 до суду надійшло клопотання представника [PERSON] [PERSON] про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, у якому вказано, що до заяви про стягнення витрат на правову допомогу у справі №295/12440/21, адвокатом Папазовою Г.А. додано копію Договору про надання правової допомоги №01/21 від 10.03.2021. В п.3.1 Договору зазначено, що розмір гонорару залежить від кількості витрачених годин, з розрахунку 1 000 гривень за годину. При цьому, Договір не містить поняття "судодень" та не містять визначення розміру гонорару адвоката з розрахунку за "судодень". 30.08.2022 в Додатковій угоді до Договору №01/21, в п.1 зазначається, що Сторони змінили п.3.1 Договору і виклали його в наступній редакції: "Сторонами узгоджено наступну вартість участі в судових засіданнях: - участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 3000 грн/судодень; - безпосередня участь в судовому засіданні в м. Житомир - 5000 грн/судодень". Тобто, зміни до Договору щодо узгодження між адвокатом та [PERSON] вартості участі в судових засідання з розрахунку "судодень", внесені 30.08.2022. Проте, в Акті №1 про прийняття - передачу наданих послуг від 27.07.2023 адвокат обраховує вартість участі в судовому засіданні 13.01.2022 та 12.07.2022 у розмірі 5 000 грн/судодень. Отже, адвокат безпідставно обрахував вартість участі в судовому засіданні 13.01.2022 та 12.07.2022 з розрахунку 5 000 грн/судодень. Також представник [PERSON] [PERSON] вказує, що під час розгляду позовної заяви [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, Відповідачем за первісним позовом було подано зустрічний позов про припинення стягнення аліментів. Первісний позов було об`єднано разом із зустрічним позовом і обидва позови розглядались в одній справі, в одних судових засіданнях. Тобто, при розгляді первісного позову, вирішувався і спір за зустрічним позовом, ініційованим [PERSON] . В задоволенні зустрічного позову було відмовлено, проте [PERSON] бажає стягнути витрати, пов`язані з розглядом справи по повній вартості, погодженій з адвокатом. Також зауважено, що всупереч нормам статті 134 ЦПК України, [PERSON] не подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи разом з першою заявою по суті спору. На підставі вищенаведеного, представник [PERSON] [PERSON] просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу. [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване тим, що 06.09.2023 [PERSON] було подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого було відмовлено. Враховуючи значну віддаленість від м. Житомир, а також необхідність приймати участь в інших судових засіданнях 11.09.2023, зокрема у справі №274/4435/22, розгляд якої проводився в режимі відеоконференції з м. Київ та закінчився близько 13:00 год, що унеможливило явку адвоката Папазової Г.А. до м.Житомир. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2\~ч.2\~ст.223\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~відкладає розгляд\~справи в\~судовому засіданні\~в межах\~встановленого цим\~Кодексом строку\~з таких\~підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Заявляючи клопотання про відкладення судового засідання, жодних доказів, на які посилається [PERSON] як на підставу для відкладення розгляду справи, заявник до клопотання не долучила. Таким чином, причини неявки у судове засідання [PERSON] судом не можуть бути визнані поважними, отже підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій вказано, що проти вимог заяви останні заперечують, обгрунтування заперечення викладено у клопотанні про відмову у стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, заяву про стягнення судових витрат та докази, які до неї долучені, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Частина перша\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються\~\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У\~\~додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15.12.2017 змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження\~\~№ 12-171гс19)). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження повноважень адвоката Папазової Г.А. на надання правової допомоги [PERSON] у матеріалах справи міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1167882 від 21.12.2021 (том 1 а.с. 31). 10.03.2021 між адвокатом Папазовою Г.А. та Дученко Ю.О. укладено договір про надання правової допомоги №01/21, пунктом 3.1. якого визначено, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами по факту наданих послуг, що підтверджується відповідним актом, який є невід`ємною частиною цього Договору. Розмір гонорару залежить від кількості витрачених годин, з розрахунку 1000,00 гривень за годину (том 2 а.с. 152-153). 30.08.2022 між адвокатом Папазовою Г.А. та Дученко Ю.О. укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №01/21 від 10.03.2021, яким змінено п. 3.1 Договору та викладено його в наступній редакції: «п.3.1 Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами по факту наданих послуг, що підтверджується відповідним актом, який є невід`ємною частиною цього Договору. Розмір гонорару залежить від кількості витрачених годин, з розрахунку 1000,00 гривень за годину щодо складання процесуальних документів». Сторонами узгоджено, наступну вартість участі в судових засіданнях: участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 3000,00 гривень/судодень; безпосередня участь в судовому засіданні в м. Житомир - 5000,00 гривень/судодень; безпосередня участь в судовому засіданні в м. Київ - 3000,00 гривень/судодень. Дана Угода набуває чинності з моменту підписання її сторонами (том 2 а.с. 155). Також адвокатом надано акт №1 прийняття-передачі наданих послуг від 27.07.2023, відповідно до змісту якого Бюро з 06.09.2022 по 24.07.2023 надало Клієнту послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги №01/21 від 10.03.2021 у апеляційному розгляді справи 295/12440/21, а Клієнт прийняв надані послуги. Вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту, становить 26 000,00 гривень: складання та подання відзиву на позовну заяву - 3000,00 гривень, з розрахунку 1000,00 грн/год, витрачено - 3 години. Участь у судовому засіданні в Богунському районному суді м.Житомира 13.01.2022 - 5000,00 гривень. Участь у судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира 12.07.2022 - 5000,00 гривень. Участь у судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомир 22.09.2022 - 5000,00 гривень. Участь у судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира 12.07.2023 - 5000,00 гривень. Участь у судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира 24.07.2022 - 3000,00 гривень (том 2 а.с. 170). Таким чином, у ході надання правової допомоги [PERSON] адвокатом було здійснено роботи зі складання відзиву на позовну заяву та участь у судових засіданнях. Визначаючи вартість робіт з участі у судових засіданнях адвокат виходить з погодженої сторонами вартості у сумі 5000,00 грн гривень/судодень. При цьому, у договорі про надання правової допомоги №01/21 від 10.03.2021 така вартість робіт з участі у судових засіданнях сторонами погоджена не була, а була визначена додатковою угодою від 30.08.2022, яка набула чинності у момент її підписання сторонами (том 2 а.с. 155). Отже, суд вважає, що адвокатом безпідставно визначено вартість робіт з участі у судових засіданнях у сумі 5000,00 грн гривень/судодень щодо судових засідань, які були проведені до 30.08.2022. Розрахунок вартості робіт з участі у судових засіданнях, який було б здійснено відповідно до умов договору про надання правової допомоги №01/21 від 10.03.2021, адвокатом не надано. Також, нормами частин 1 та 2 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. [PERSON] та її представником [PERSON] разом з першою заявою по суті спору не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (том 1 а.с. 88-123). Частиною 4 ст.141 ЦПК України визначено - якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відсутність попередньо поданого орієнтовного розрахунку суми судових витрат унеможливлює аналіз судом вказаних у цій нормі обставин та відповідні висновки стосовно відшкодування понесених стороною витрат. Суд також зауважує, що, як уже зазначалося, дана справа розглядалася за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини, та за зустрічною позовною заявою\~ [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, у задоволенні яких було відмовлено з підстав необгрунтованості обох заявлених у справі позовів, у т.ч. не підтвердження обставин, покладених в основу як первісно заявлених вимог, так і зустрічно заявлених. Участь адвоката Дученко Ю.О. була зумовлена не лише первісно заявленим позовом, а й заявленим нею зустрічним позовом, під час розгляду справи [PERSON] представляла інтереси [PERSON] як відповідача за первісним позовом, так і як позивача зустрічним позовом; доводи, які висловлювались адвокатом, стосувались як обґрунтувань заперечень проти первісного позову, так і обґрунтувань зустрічного позову. У заяві адвоката Папазової Г.А. про стягнення витрат на правову допомогу не здійснено розмежування наданої правової допомоги за первісним та за зустрічним позовами, та обґрунтованого розрахунку судових витрат, понесених відповідачем за первісним позовом [PERSON] та пов`язаним саме з розглядом первісного позову, не надала. У відповідності до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на викладене, у рішенні від 24.07.2023, ухваленому за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, суд вказав, що у зв`язку з відмовою у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони, які їх понесли. Від зазначеного суд не вбачає підстав відступати і при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням усіх вищенаведених обставин даної справи (разом із першою заявою по суті спору не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; до заяви, що розглядається, не надано обґрунтованого розрахунку судових витрат, понесених відповідачем за первісним позовом [PERSON] та які пов`язані безпосередньо з розглядом первісного позову; під час розгляду справи [PERSON] представляла інтереси [PERSON] як відповідача за первісним позовом, так і як позивача зустрічним позовом; у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів відмовлено), а також, приписів закону щодо розподілу та відшкодування судових витрат, у т.ч. витрат на правничу допомогу, та вважає, що у даному випадку, у зв`язку з відмовою у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів, витрати на професійну правничу допомогу мають бути покладені на сторони, які їх понесли. За таких обставин, вимоги представника [PERSON] , адвоката Папазової Г.А., про стягнення витрат на правову допомогу - задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed