Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

29 листопада 2022 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] із вимогою про відшкодування збитків (а. с. 1-3). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок відповідачів за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 21 червня 2020 року, позивачем було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення № 019747, яким зафіксовано: самовільне підключення електропроводки споживача до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку поза приладом обліку № 258453 з метою безготівкового споживання електричної енергії. Самовільне підключення, яке не можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку виконано приховано на даху в розріз ввідних дротів мідним кабелем та через отвір в стіні заведено до електропроводки кварт рити. Порушення виявлено за допомогою спеціальних технічних засобів. Електрична енергія споживається, засобами обліку не враховується. Порушення продемонстровано споживачу. Дане порушення Правил було зафіксовано у Акті про порушення № 019747 від 21 червня 2020 року у присутності відповідачки [PERSON] , яка підписала його без будь-яких зауважень та заперечень, що свідчить про згоду з виявленими порушеннями ПРРЕЕ. Отже, відповідачі за допомогою самовільного підключення користувалися електричною енергією не сплачуючи за неї як за товар. Вказаними діями позивачу були спричинені збитки на загальну суму 22926 гривень 54 копійки, які відповідачі в добровільному порядку не відшкодовують, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідачок вказану суму збитків, разом із судовим збором у розмірі 2481 гривня (а. с. 1-3). Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 годину 30 хвилин 04 травня 2023 року (а. с. 36), копія якої надіслана учасникам справи 12 квітня 2023 року за вихідним № 9093/23-вих/2/204/856/23 (а. с. 36-а). Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, прохає його задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачок та ухвалення заочного рішення (а. с. 46). Відповідачки в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 49-50), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що на ім`я відповідачки у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин на постачання та використання електроенергії. Так, відносини між позивачем та відповідачами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ № 312 від 14 березня 2018 року. 21 червня 2020 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок відповідачок за адресою: за адресою: [ADDRESS] , позивачем було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення № 019747, яким зафіксовано: самовільне підключення електропроводки споживача до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку поза приладом обліку № 258453 з метою безготівкового споживання електричної енергії. Самовільне підключення, яке не можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку виконано приховано на даху в розріз ввідних дротів мідним кабелем та через отвір в стіні заведено до електропроводки кварт рити. Порушення виявлено за допомогою спеціальних технічних засобів. Електрична енергія споживається, засобами обліку не враховується. Порушення продемонстровано споживачу (а. с. 5-6). На засіданні комісії 28 липня 2020 року ДМЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії було розглянуто Акт № 019747 про порушення від 21 червня 2020 року та протоколом № 45/20 встановлено, що споживач на своєму об`єкті, щодо якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] порушив ПРРЕЕ. Самовільне підключення до мережі ОСР з порушенням схеми обліку Підключення виконано мідним проводом, площа перерізу проводу 2,5 кв. мм з допустимим тривалим струмом проводу 16 А. Тому, комісією прийнято рішення про виконання нарахування відповідачкам сум за спожиту електричну енергію, за період часу з 21 червня 2019 року по 21 червня 2020 року відповідно до п8.4.13 та за формулою 8 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, виходячи із величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, у сумі 22926 гривень 54 копійки за 9274 кВт*г не облікованої електричної енергії (а. с. 16). 31 січня 2020 року позивачем на адресу відповідачок надіслано досудову претензію по оплаті нарахувань по акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 21 червня 2020 року № 019747 (а. с. 18). Оскільки відповідачки у добровільному порядку не відшкодовують завдані порушенням Правил роздрібного ринку електричної енергії збитки, на вказану претензію не відреагували, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст.\~77\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії, серед іншого, є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~77\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Правилами роздрібного\~ринку електричної\~енергії,\~що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (п. 5.5.5.Правил). Відповідно до пункту 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачками не спростовано, що 21 червня 2020 року позивачем складено акт про порушення № 019747, другий примірник якого отримано відповідачкою [PERSON] , про що останньою зроблено відповідний запис в ньому (а. с. 6). При цьому, останньою у графі «Зауваження до складеного акту» зазначено, про те, що (мовою оригіналу): «С актом ознайомлена, согласна», що в свою чергу, підтверджує обґрунтованість позову позивача. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними, допустимими, чіткими та достатніми доказами, що узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», через що вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд дійшов переконливого висновку про те, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, через що вони не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачок, а тому з останніх на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2481 гривня. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved