Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 25.02.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, у зв`язку з чим, протягом значного часу вони мешкають окремо. Син мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає, при цьому, є працездатним, на утриманні інших осіб не має. Оскільки син дорослішає, видатки на його утримання зростають, тому позивач не має можливості самостійно забезпечувати потреби дитини, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою від 12.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. 31.07.2023 представником відповідача [PERSON] до суду подано відзив, у якому остання зазначила, що відповідач позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на сина у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, у зв`язку з тим, що дохід відповідача є мінливим та носить сезонний характер. Вказала, що [PERSON] постійно спілкується з сином, допомагає йому з навчанням та періодично перераховує грошові кошти на картковий рахунок останнього. Крім того, відповідач надсилав грошові кошти позивачу для оплати навчання їх сина, а також сплачував послуги стоматолога, тощо. Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач з вересня 2022 року перестав приходити додому і з цього часу вони мешкають окремо, син проживає з нею. Відповідач з сином майже не спілкується, іноді перераховує йому якісь грошові кошти на кишенькові витрати, жодних грошових коштів на навчання сина від відповідача вона не отримувала. Син навчається у Фаховому коледжі інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету на контрактній основі, у зв`язку з чим вона несе витрати по оплаті навчання, яка становить 17649 грн. на рік. Крім того, син займається спортом, абонемент на рік у спортзалі коштує майже 10000 грн. Вона самостійно несе витрати на харчування та лікування сина, його дозвілля, що також є невід`ємною частиною життя підлітка. Відсутність матеріальної допомоги від відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище, позивач не має можливості самостійно забезпечувати потреби дитини, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач мешкає окремо та не приймає активної участі у вихованні та утриманні сина. При цьому, останній, у тому числі за згодою відповідача, навчається у коледжі на платній основі, що потребує витрат. Відповідач є працездатним, отримує гарний дохід, займається ремонтами квартир, а тому має змогу і зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати сина. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково з підстав, викладених у відзиві. Наголошувала на тому, що відповідач жодним чином не заперечує свого обов`язку по утриманню сина, періодично перераховує кошти йому на картку, також перерахував позивачу у січні 2023 року 8000 грн. для оплати навчання сина. Відповідач має мінливий дохід і в змозі платити аліменти у розмірі 3000 грн. Вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. 25.02.2006 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що було зроблено актовий запис № 152. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2007 року, який проживає з матір`ю, що не заперечується відповідачем. [PERSON] , [INFO] , навчається у Фаховому коледжі інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету на контрактній основі; вартість навчання у 2023 році становить 17649 грн. за рік, що також не спростовано відповідачем. З наявних у матеріалах справи платіжних документів убачається, що оплату послуг навчання [PERSON] здійснює позивач. При цьому, твердження відповідача та його представника про те, що перерахування коштів на навчання сина чотирма транзакціями по 2000 грн., загалом на суму 8000 грн., було здійснено відповідачем у січні 2023 року саме на рахунок позивача, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з доданих до відзиву скріншотів з мобільного додатку не вбачається даних про отримувача. При цьому позивач у судовому засіданні заперечувала факт отримання грошових коштів на вказану суму від відповідача. У той же час, судом встановлено, що відповідачем періодично перераховувалися грошові кошти на картковий рахунок сина [PERSON] , зазначений останнім у смс-переписці з батьком у мобільному додатку, яка наявна у матеріалах справи. Загалом, як убачається зі скріншотів з інтернет-банкінгу, доданих до відзиву, у жовтні 2022 року відповідачем на картку сина перераховано 2000 грн; у листопаді - 600 грн. Таким чином, у судовому засіданні встановено, що відповідач періодично допомагає сину матеріально, перераховуючи певні суми коштів на рахунок сина, проте матеріальна допомога носить несистематичний харатер та не є достатньою для задоволення потреб дитини відповідного віку. Також судом встановлено, що позивачем за власні грошові кошти придбано для сина річний абонемент у клубі Sport Life за ціною 9990,00 грн. Згідно з довідкою про доходи № 189 від 13.07.2023 позивач працює в Управлінні освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації на посаді бухгалтера, при цьому середній розмір заробітної плати на місяць за період з січня 2023 року по червень 2023 року становив 11165 грн. з урахуванням податку на доходи фізичних осіб. Наказом начальника Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.05.2023 позивачу [PERSON] встановлено простій з 01.06.2023 по 30.06.2023 у зв`язку з воєнним станом в Україні з виплатою двох третин від посадового окладу. Також судом встановлено, що відповідач є працездатним, постійного доходу не має, отримує мінливий дохід. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Таким чином, з аналізу наведених правових норм, можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя сина нарівні з позивачем. З урахуванням закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати сина, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання сина матеріальну допомогу у достатньому розмірі не надає, позов визнав частково, на утриманні інших осіб не має, виходячи з матеріального становища сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 02.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів з урахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої, з огляду на вік дитини, навчання на платній основі у коледжі зі згоди відповідача, необхідність забезпечення харчування та лікування дитини. Необхідність та можливість з боку відповідача сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн. на місяць позивачем не обгрунтована. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 766,86 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial