Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

04.05.2023\~року АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~в сумі\~35\~776,54\~грн станом на 20.02.2023р., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 28 389,83 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7 386,71 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до позивача та підписала заяву б/н від 11.12.2006 р., згідно якої отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в кінцевому результаті збільшився до 32 000,00грн. З огляду на те, що відповідачем не виконуються зобов`язання щодо погашення кредитного боргу, у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 20.02.2023 р. складає 35 776,54 грн. В позовній заяві представник позивача просить в разі неявки відповідача розгляд справи проводити у його відсутність та винести заочне рішення. Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач в судові засідання, призначені на 04.08.2023 та 08.09.2023 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, виклик відповідача було здійснено шляхом направлення судової повістки на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак вона повернулась на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від відповідача до суду жодних заяв чи клопотань не надходило, відзив відповідач також не подав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. 11.12.2006 року [PERSON] підписав заяву б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в розмірі 250,00грн, зі сплатою відсотків у розмірі 3% щомісячно на залишок заборгованості. Дана заява містить анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Також в ній зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Відповідно до Довідки, виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] за Договором б/н отримав наступні кредитні картки: [NUMBER] , терміном дії до 12/12; [NUMBER] , терміном дії до 01/16; [NUMBER] , терміном дії до 01/16; [NUMBER] , терміном дії до 04/20; [NUMBER] , терміном дії до 01/22; [NUMBER] , терміном дії до 09/22. Із Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [NUMBER] вбачається, що 21.08.2007 року на ній було встановлено кредитний ліміт 250,00 грн., 18.02.2019 року кредитний ліміт було збільшено до 32000,00 грн, 23.02.2021 року кредитний ліміт зменшено до 0,00грн. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями\~статті 638 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1\~ст. 634 Цивільного кодексу України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 Цивільного кодексу України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, частиною 2\~статті 1056-1 Цивільного кодексу України\~передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг б/н від 11.12.2006р., позивачем надавалися в межах встановленого ліміту відповідачу в кредит грошові кошти. Однак відповідач, який активно користувався наданими йому кредитними коштами, що підтверджується випискою за договором за період з 21.08.2007 року по 01.12.2021 року, свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, з огляду на що у нього утворилася заборгованість, яка станом на 20.02.2023р. становить 35 776,54 грн та складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 28 389,83 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7386,71 грн. Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту та відсотками суду не надав. У відповідності до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту та за простроченими відсотками в загальному розмірі 35 776,54 грн. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00грн.

Outcome: approved