Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, що складається з домоволодіння, яке станом на 01.07.1990 відносилося до колгоспного двору, та земельних ділянок. Головою колгоспного двору був [PERSON] , членами колгоспного двору: [PERSON] дружина, [PERSON] та [PERSON] сини. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2023 визначений розмір часток у праві спільної часткової власності за кожним з членів колишнього колгоспного двору по 1/4, визнано за [PERSON] право власності на 1/4 ідеальну частку у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , як на частку в майні колгоспного двору. Просив визнати право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,14 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5324080501:01:001:0583 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою обґрунтовуючи тим, що він як член колгоспного двору має право на 1/4 частину домоволодіння і його право повинно бути захищено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ який би вказував на його власність. Просив визнати право власності на 1/4 частку будинку з господарськими будівлями (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] до складу якого входить житловий будинок «А-1» (загальна площа 57,2 кв.м., житлова площа 34,7 кв.м.), сараї «Б», «В», «Д», «Ж», «К», «П», «М», «О», погріб «б», літня кухня «Г», веранда «г», гараж «Е», вбиральня «Л», погріб «м», літній душ «Н», колодязь питний №1, огорожі №2 та №3, ворота огорожі №4; визнати право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,14 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5324080501:01:001:0583, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; стягнути судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Співвідповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, представник попередньо надала клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, клопотання про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню з таких підстав. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2023, яке набрало законної сили 23.05.2023, у справі №545/437/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Коломацької сільської ради Полтавського району, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визначення розміру та визнання права власності на частку у майні колгоспного двору, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації права власності, встановлено, що домоволодіння у [ADDRESS] , згідно з погосподарською книгою №3, особовий рахунок № [NUMBER] Василівської сільської ради, станом на 01.07.1990 належало до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на 1 липня 1990 року були: голова колгоспного двору [PERSON] , члени колгоспного двору: [PERSON] дружина; [PERSON] син; [PERSON] син. У користуванні [PERSON] згідно з даними погосподарського обліку станом на 28 квітня 2019 року перебували земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,14 га; для ведення особистого селянського господарства 0,43 га; для ведення особистого селянського господарства 1 га; відомості про будівлі та споруди, які знаходяться на вказаних земельних ділянках, у погосподарській книзі відсутні. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] спадкове майно складається в цілому з: житлового будинку «А-1» загальною площею 57,2 м.кв., житловою 34,7 м.кв. та господарських будівель та споруд: сараїв «Б», «В», «Д», «Ж», «К», «П», «М», «О», погріб «б», літньої кухні «Г», веранди «г», гаражу «Е», вбиральні «Л», погребу «м», літнього душу «Н», колодязя питного №1, огорожі №2 та №3, ворота огорожі №4. Також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.01.2023 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Коломацької сільської ради Полтавського району, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визначення розміру та визнання права власності на частку у майні колгоспного двору, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації права власності задоволено частково; визначено, що розмір частки кожного з членів у майні колишнього колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] становить 1/4 ідеальну частку; визнано за [PERSON] право власності на 1/4 ідеальну частку у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить житловий будинок «А-1», сараї «Б», «В», «Д», «Ж», «К», «П», «М», «О», погріб «б», літня кухня «Г», веранда «г», гараж «Е», вбиральня «Л», погріб «м», літній душ «Н», колодязь питний №1, огорожі №2 та №3, ворота огорожі №4 як на частку в майні колгоспного двору; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.02.2021 власником земельної ділянки площею 0,14 га, кадастровий номер 5324080501:01:001:0583, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд значиться [PERSON] . Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з\~ч.1\~ст.120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №347/2442/18 та в постанові від 26.05.2021 у справі №648/3137/15-ц. Оскільки [PERSON] та [PERSON] є членами колгоспного двору та їм належить по 1/4 ідеальній частці у домоволодінні, які розміщені на земельній ділянці, що у свою чергу перебуває у власності іншої особи, а тому на підставі вищевикладеного до [PERSON] переходить право власності на 1/4 частину земельної ділянки без зміни її цільового призначення та [PERSON] переходить право власності на 1/4 частину земельної ділянки без зміни її цільового призначення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Встановлено, що 16.02.2023 між адвокатом Дяченко М.В. та позивачем [PERSON] укладена угода №12 про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до довідки-розрахунку (оплати правничої допомоги адвоката) від 16.02.2023 на виконання угоди по наданню правової допомоги адвокатом надані такі послуги: співбесіда з довірителем, вивчення документів, наданих довірителем, судової практики 14 лютого 2023 року 2 год; складання позовної заяви 15.02.2023, 16.02.2023 3 год; участь у судових засіданнях. Згідно з довідкою-розрахунком (оплати правничої допомоги адвоката) від 16.02.2023 та квитанції №5485 від 16.02.2023 [PERSON] сплачений адвокату гонорар в розмірі 7\~000 грн. Окрім того, судом встановлено, що 23.05.2023 між адвокатом Хворост Д.М. та відповідачем [PERSON] укладений договір №26 про надання правової допомоги. Відповідно до п.п. 3.3. п.3 вищевказаного договору гонорар адвоката за юридичний супровід справи в суді першої інстанції, підготовку та написання зустрічного позову, клопотань та заяв визначений у фіксованому розмірі та складає 7000 грн. Згідно з квитанцією від 02.06.2023 [PERSON] сплачений адвокату гонорар в розмірі 7\~000 грн. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що сторони у судові засідання не з`явилися та не надали будь-яких заперечень по справі, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути їх у повному обсязі. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved