Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

27.06.2023 представник позивача Гребенюк О.С. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.12.2019 станом на 15.04.2023 у розмірі 43550 грн 10 коп., яка складається з наступного: 37001,08 грн - заборгованість за тілом кредита; 6549,02 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Також просить стягнути судові витрати в розмірі 2684 грн 00 коп. сплаченого судового збору. Одночасно з позовом представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов обґрунтовано тим, що 12.12.2019 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] в порядку ст. 207, ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638, ч.2 ст. 642, 1054 ЦК України був укладений кредитний договір на основі публічного договору про надання банківських послуг в ПриватБанку шляхом підписання сторонами відповідної Анкети-заяви, в якій відповідач прийняв умови кредитування за допомогою платіжних карток. Підписавши Анкету-заяву він приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, розміщених на офіційному вебсайті Банку з використанням інтернет-ресурсу - www.privatbank.ua . Заявою відповідачка підтвердила факт повного інформування про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується доданою до позову випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, доданої до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці отримані картки). В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36000,00 грн, про що надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідачка [PERSON] користувалася коштами Банку за допомогою кредитної платіжної картки, але Умови кредитування, які є складовою Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 15.04.2023 має заборгованість за тілом кредиту та відсотками в загальному розмірі 43550 грн 10 коп. Факт укладення кредитного договору шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та умови кредитування позивач підтверджує Анкетою-заявою клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаною позичальником та представником банку 12.12.2019; Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; Паспортом споживчого кредиту від 12.12.2019, підписаним сторонами; Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду»). Факт видачі відповідачці кредитних карток та користування кредитним лімітом представник позивача підтверджує довідкою про видані кредитні картки, а також довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та випискою про грошові операції за договором №б/н відповідачки за період з 12.12.2019 по 19.04.2023. Наявність заборгованості та її розмір позивач підтверджує розрахунками заборгованості. Ухвалою від 29.06.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні. Ухвалою суду від 14.07.2023 з метою належного сповіщення відповідачки про суть спору справу та забезпечення права на участь у розгляді цієї справи призначено судове засідання на 20.09.2023, оскільки на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не надала, заяв, клопотань на адресу суду від неї не надходило. Про суть справи, місце та час судового засідання повідомлена окрім направлення поштової кореспонденції також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. За таких обставин, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України в письмовому провадженні, що передбачено ч.2 ст. 191 ЦПК України. Судом розглянуто письмові матеріали та встановлено наступні обставини. 12.12.2019 відповідачка [PERSON] подала позивачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) Анкету-заяву за встановленою Банком формою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та виявила бажання отримати картку «Універсальна» (а.с.39-45). У тексті формуляру Анкети-заяви, підписаної відповідачкою та представником Банку, містяться відомості про те, що клієнт погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають Договір про надання банківських послуг. Також заява містить застереження, що Клієнт ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщенні на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/, пам`яткою клієнта, тарифами та отримала їх примірник (шляхом самостійного роздрукування/в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направленням повідомлення про одержання). Зобов`язався виконувати умови договору про надання банківських послуг і підписавши цю анкету-заяву, підтвердила укладення договору про надання банківських послуг. Згідно копії довідки доданої до позову відповідачці були видані наступні картки: 12.12.2019 - картку № [NUMBER] з терміном дії до вересня 2023 року (картка Універсальна); 15.04.2021 - картку № [NUMBER] з терміном дії до січня 2025 року (картка «Універсальна» GOLD). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що 12.12.2019 відповідачці [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт в розмірі 2300,00 грн. В подальшому банк (позивач) 15.04.2021 на картку № [NUMBER] встановив кредитний ліміт до 2000,00 грн та в подальшому, 05.05.2021 збільшив його до 10000,00 грн, 12.05.2021 - до 20000,00 грн, 21.05.2021 - до 25000,00 грн, 01.06.2021 - до 30000,00 грн, 03.06.2021 - до 35000,00 грн, 04.06.2021 - до 36000,00 грн (звор.стор.а.с.12,16,18,19,28, а.с.17,18,29). Вказані дати та суми кредитного ліміту перевірені судом згідно виписки про операції з використанням кредитної картки. Випискою за договором по картковим рахункам відповідачки у взаємозв`язку з іншими відомостями, наданими позивачем, підтверджується, що [PERSON] починаючи з 12.12.2019 користувалася банківськими картками, що видавались їй, як платіжним засобом дебетно-кредитного типу у споживчих цілях шляхом поповнення мобільного, зняття готівки, здійснення покупок тощо (а.с.12-28). Аналіз виписки по картковому рахунку та відомостей у розрахунку заборгованості, вбачається, що починаючи з 11.06.2021 Банк почав нараховувати відповідачці щомісячну комісію (20 грн) за обслуговування картки, яку списував за рахунок кредитного ліміту. Також від початку кредитування банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами, які також списував за рахунок кредитного ліміту, формуючи у такий спосіб тіло кредиту, як основну заборгованість. Відповідачка активно користувалася коштами банку з використанням кредитної картки до 29.12.2021 включно та періодично здійснювала погашення тіла кредиту, однак не в повному обсязі. Останнє поповнення нею кредитної картки шляхом переказу на суму 1000 грн мало місце 01.04.2023. А тому станом на 15.04.2023 банк розрахував заборгованість відповідачки в сумі 43550,10 грн, до якої включив тіло кредиту - 37001,08 грн, визначене станом на 01.01.2023 та непогашені відсотки у сумі 6549,02 грн (а.с.18-12, 29). Отже ріст кредитної заборгованості у виді тіла кредиту до 15.04.2023 відбувався як за рахунок безпосереднього використання відповідачкою коштів банку, так і за рахунок нарахування банком відсотків та комісії з одночасним списанням їх (включенням) в загальну суму боргу. Відповідачка [PERSON] за весь час кредитування сплатила позивачу 57445,58 грн на погашення тіла кредиту, що встановлено судом з сумарного підсумкового значення розрахунків заборгованості. Сума використаних відповідачкою кредитних коштів на споживчі потреби (без врахування списаних відсотків та комісії) позивачем не визначена та в розрахунку заборгованості не вказана. З розрахунку боргу та з виписки по рахунку видно, що позивач нарахував відповідачці та виставив до стягнення станом наступну заборгованість: прострочене тіло кредиту - 37001,08 грн, визначене на дату припинення кредитування (01.01.2023) та 6549,02 грн - заборгованість за простроченими відсотками. А всього до стягнення позивач просить 43550,10 грн. Окремого розрахунку по відсоткам у сумі 6549,02 грн позивач суду не надає, у зв`язку з чим у суду немає можливості перевірити порядок їх нарахування та однозначно визначити юридичну природу таких відсотків. Водночас з виписки по рахунку видно, що Банк окрім поточних відсотків за ставкою 1,7 % кожного місяця нараховував відсотки за подвійною ставко 3,4 %, що має ознаки відповідальності позичальника за неналежне виконання грошового зобов`язання. Згідно п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалася і на момент розгляду судом справи триває. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Встановивши зміст спірних правовідносин та дослідивши подані позивачем матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що Анкета-заява відповідачки [PERSON] подана АТ «КБ «ПриватБанк» 12.12.2019 за своїм змістом є заявкою фізичної особи на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, тобто висловлення особою свого бажання стати клієнтом Банку та отримати платіжну картку «Універсальна» з можливістю встановлення на неї кредитного ліміту. При цьому, в Анкеті-заяві не зазначено основних умов, притаманних договорам кредиту, зокрема: щодо порядку здійснення розрахунків позичальником, розміру процентів за користування коштами, процентів у випадку прострочення зобов`язання, що має ознаки пені, штрафів, комісії тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 липня 2019 року(справа № 342/180/17) у подібних правовідносинах зазначила, що без надання підтверджень про ознайомлення відповідача з конкретними запропонованими йому Умовами та правилами банківських послуг, які є змінними, за відсутності у анкеті-заяві домовленості про розмір та сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зважаючи, що відповідачка користувалася коштами Банку, фактично прийнявши порядок нарахувань по тілу кредиту, в тому числі і включення до нього страхових платежів, комісії та поточних відсотків та при цьому погасила не всю суму заборгованості (основне зобов`язання), суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість в розмірі 37001,08 грн, як тіло кредиту. Позовні вимоги в частині стягнення окремо нарахованих процентів в сумі 6549,02 грн, задоволенню не підлягають по причині не доведення позивачем, погоджених сторонами умов договору щодо розміру та порядку їх нарахування, ненадання окремого розрахунку цих відсотків та неможливості судом самостійно визначити їх юридичну природу, з огляду на те, що вони не увійшли до основного зобов`язання (тіла кредиту). Інший висновок не відповідав би з`ясованим обставинам, а також принципу справедливості, добросовісності, розумності. За правилами ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 43550,10 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги - на суму 37001,08 грн, що становить 84,96% від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2280,33 грн судового збору (2684,00 х 84,96%). На підставі викладеного,

Outcome: partial