Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

08 вересня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] . В обґрунтування свої вимог зазначає, що вона перебували у зареєстрованому шлюбі із заявником, який було розірвано, після розірвання шлюбу спільно проживають у житловому будинку по [ADDRESS] , права власності на який ні вона, ні [PERSON] не мають. Заявниця зазначає, що [PERSON] зловживає спиртними напоями та систематично чинить відносно неї протиправні дії. Так, чоловік вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, що полягає у психологічному насильстві у вигляді сварок, образ, нецензурних висловлюваннях на її адресу, у погрозах фізичною розправою. Також мало місце і застосування [PERSON] відносно неї фізичного насильства, шарпання. З приводу вказаних фактів вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів і працівниками поліції складались протоколи про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень. У 2023 році [PERSON] був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства відносно неї. Крмі того, у 2022 році [PERSON] був двічі притягнутий до кримінальної відповідальності і засуджений за ст. 126-1 КК України, проте, це жодного результату не дало, оскільки він продовжує свої протиправні дії, що, на думку заявниці, становить реальну загрозу її здоров`ю. Провадження у даній справі відкрито 08 вересня 2023 року та призначено заяву до розгляду. В судовому засіданні заявниця підтримала вказану заяву та просила її задовольнити з підстав викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, визнав достовірність усіх наведених у ній фактів. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, дав показання, відповідно до яких він, будучи працівником поліції, неодноразово виїжджав на виклики до помешкання сторін по справі, де ставав свідком домашнього насильства щодо [PERSON] з боку [PERSON] . Заслухавши заявницю, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, після розірвання шлюбу проживають спільно за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, заявниця та заінтересована особа є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця вказує, що [PERSON] є особою, яка зловживає спритними напоями і перебуваючи у нетверезому стані останній систематично чинить відносно неї домашнє насильство, яке проявляється у словесних образах, на її адресу, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, чіплянні, що завдає шкоди її психологічному здоров`ю. Відповідно до п.п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Так, з матеріалів справи вбачається, що на протязі 2022-2023 років мало місце систематичне вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] і вина його була встановлена судом. Зокрема, постановами Гощанського районного суду Рівненської області: - від 07.07.2023 року у справі №557/1057/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.; - від 23.08.2023 року у справі №557/1045/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн.; - від 28.08.2023 року у справі №557/1423/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340 грн. Крім того, вироками Гощанського районного суду Рівненської області: - від 24.01.2022 року у справі №557/1736/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та засуджено до 200 годин громадських робіт; - від 24.01.2022 року у справі №557/1736/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та засуджено до 1 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість) місяців та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Разом з тим, не підлягають застосуванню обов`язки щодо кривдника [PERSON] , передбачені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», такі, як усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи, оскільки судом встановлено, що сторони не володіють спільним сумісним майном, а заявниці приватним майном, яким би [PERSON] їй перешкоджав користуватися, а також обмеження спілкування з постраждалою, оскільки відповідно до п. 3 ст. 26 згаданого Закону цей обов`язок може бути застосовано лише щодо заборони спідкування з дітьми, а не дорослими. На підставі викладеного,

Outcome: partial