Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Представник позивача - адвокат Руденко Г.В. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позовній заяві зазначила, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна має місце чинний арешт всього майна [PERSON] , який накладено в зв`язку із невідомими зобов`язаннями, що виникли в 2006 році. Відповідна інформаційна довідка була сформована приватним нотаріусом Українською Н.М. в зв`язку з оформленням прав позивача за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкова справа № 32/2022 заведена приватним нотаріусом Новоукраїнського РНО Українською Н.М. позивач є спадкоємцем за заповітом, заяву подано своєчасно в реєстрі спадкових справ міститься відповідна інформація. Згідно з інформацією з реєстру речових прав, яку отримав позивач в зв`язку із оформленням спадщини, все майно [PERSON] знаходиться в арешті з 2006 року, тому вимушений звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Судом встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 320274011 від 16.01.2023 року, чинний арешт всього майна [PERSON] , який накладено в зв`язку із невідомими зобов`язаннями, що виникли в 2006 році. (а.с. 9,10). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На сьогодні позивач має намір оформити право на спадщину за заповітом, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право позивача у справі, на оформлення права на спадщину. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved