Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

12.05.2023 [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що спадкодавцю [PERSON] , яка померла[INFO] як голові колгоспного двору на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном й склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачці. Зазначає, що звернулася до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що питання спадкування колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку. На даний час, позивачка бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником житлового будинкуна [ADDRESS] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванка О. М. від 15.05.2023 передано за підсудністю до Козівського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/8573/23. 14.06.2023 автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Гриновець О. Б. передані згадані вище матеріали справи для розгляду. 15.06.2023 суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження в справі. 4.07.2023 ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області закрито підготовче провадження у справі й призначено таку до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу просить розглядати у її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про визнання позову та розгляд даної справи у її відсутності. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 21.04.1989 /а.с.19/. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Як вбачається із інформаційної довідки Комунального підприємства «Козівське бюро технічної інвентаризації» Козівської селищної ради від 22.03.2023 № 138 житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстрований на праві приватної власності за гр. [PERSON] згідно з свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 21.04.1989 на підставі рішення виконкому Козлівської селищної ради народних депутатів № 6 від 14.02.1989 зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 21.04.1989 за реєстровим № 639. Вулицю [ADDRESS] перейменовано на - [ADDRESS] /а.с.31/. Із довідки, виданої виконкомом Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 6.12.2022 № 01-1025/3.09 видно, що по господарський облік по смт Козлів Тернопільського району Тернопільської області не ведеться і станом на 15 квітня 1991 року не вівся /а.с.33/. Як вбачається із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27850472 від 09.10 2014, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 0,15 га кадастровий номер 6123055400:02:002:0584, на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 9.10.2014 /а.с.20, 21/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 1.02.2022, [PERSON] померла [INFO] /а.с.18/. 26.07.2017 [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно з яким належне їй майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла онуці [PERSON] /а.с.7/. На момент смерті [PERSON] , згідно з довідкою виданою виконкомом Козлівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 01-612/3.09 від 14.07.2022, з нею у житловому будинку проживала та була зареєстрована - [PERSON] , [INFO] /а.с.30/. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.07.1982, батьками позивачки [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] /а.с.28/. Після укладення шлюбу [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.29/. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 71/2022 за заявою [PERSON] . Відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими особами відсутні. 6.04.2023 приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л. С. видала постанову, згідно з якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства і за таких обставин потрібно звертатися до суду за оформленням своїх спадкових прав /а.с.22-23/. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Крім того, ч. 1 ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже враховуючи те, що [PERSON] померла, а [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, в належному порядку прийняла спадщину, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦКУкраїни, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сплачений позивачкою судовий збір залишити за останньою.

Outcome: approved