Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.07.2004 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 835. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.07.2004 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 835. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Останнім часом виникають непорозуміння, зі сторони відповідача має місце фізичне і психологічне насилля, що у свою чергу негативно впливає на дітей та на емоційний стан сім`ї в цілому. Намагалася зберегти сім`ю. Відповідач [PERSON] жодним чином не прагне порозумітися і зберегти сім`ю. Прийшла до переконання що сім`я розпалась, примирення неможливе. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала заяву 12.09.23 року (вх.№ 46575/23вх. ) згідно якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за її відсутності. До початку судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду заяву ( вх.№ 46576/23 вх. від 12.09.23), у якій просив розгляд справи провести без його участі, не заперечив проти розірвання шлюбу та покладення на нього обов`язку щодо сплати судового збору. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Ухвалою суду від 14.07.23 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.07.2004 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 835. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 56, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції; дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2783, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції; дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 762, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують. Отже, сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітніхдітей, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. від сплати якого позивачка була звільнена до ухвалення рішення суду згідно ухвали від 14.07.2023 року. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved