Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Вимоги мотивує тим, що усі витрати по утриманню дітей позивач несе самостійно. Відповідач від свого обов`язку в утриманні дітей ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, не цікавиться їх здоров`ям та навчанням. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд своєю ухвалою від 17.07.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№ 5322). Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Представник відповідача Качур В.В., який діє в інтересах [PERSON] (угода про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11.08.2023 року) подав до суду заяву (вх. №7007) про долучення до матеріалів справи довідки з УСЗН та довідку форми ОК-5 про нарахування заробітної плати. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Суд проводить розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.03.2023 року (справа №306/1390/23) - шлюб, укладений 09.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності; ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, відповідний актовий запис №14 від 10.04.2012 року) та копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , зареєстрованого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), відповідний актовий запис №110 від 21.07.2020 року) записано у графі батько [PERSON] (відповідач), мати - [PERSON] (позивач). Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно витягу №555 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з мамою [PERSON] (позивачем) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Величина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законодавством України (станом на 18.09.2023 року (на день розгляду справи) - для дитини віком до 6 років становить - 2272 гривень, для дитини віком від 6 до 18 років становить - 2833 гривень (ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"). Суд встановив, що дитина [PERSON] , [INFO] має повних 11 (одинадцять) років, [PERSON] , [INFO] має повних 3 (три) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. З долучених відповідачем доказів, суд встановив, що згідно довідки управління соціального захисту населення Мукачівської районної військової адміністрації від 21.07.2023 року за №08.3-03/852 - [PERSON] на обліку в УСЗН Мукачівської райдержадміністрації як одержувач будь-яких видів державних соціальних допомог не перебуває. Згідно довідки форми ОК-5 про нарахування заробідної плати, суд встановив, що відповідач отримував доходи до березня 2023 року у середньому розмірі від 9000 грн. до 11000 грн. щомісячно. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей суду не надано, доказів отримання відповідачем будь-яких інших доходів суду не надано. Судом не встановлено істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, можливості сплачувати аліменти, з урахуванням інтересів та потреб дітей [PERSON] , 2012 року народження і [PERSON] , 2020 року народження та, не звільняє відповідача (як батька дитини) від обов`язку утримувати дітей, зокрема, у розмірі, встановленому законом та визначеному судом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, що аліменти є власністю дітей, діти перебувають на утриманні матері, яка буде розпоряджатися ними виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей є обгрунтованою, яку необхідно задовольнити. Розмір аліментів необхідно визначити з 04.07.2023 року у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, який буде достатнім для забезпечення дітям належних умов для фізичного та культурного розвитку, відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст.184 СК України - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073,60 грн., які діють з 01.01.2023 року (на день постановлення рішення). Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України..

Outcome: approved