Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

28.04.2023 року Виконавчий комітет Матеївецької сільської ради, діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернувся до Коломийського міськрайонного суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] , будучи батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. Зокрема відповідачі не піклуються про фізичний та моральний розвиток дитини, вихованням доньки не займаються, не працюють, зловживають алкогольними напоями та ведуть аморальний спосіб життя. [PERSON] навчалася у Печеніжинській спеціальній школі на цілодобовому вихованні. Батьки її навчанням не цікавилися, всіма необхідними речами та шкільним приладдям не забезпечували, в школі появлялися дуже рідко. [PERSON] до школи зазвичай привозила бабуся [PERSON] , яка й цікавилася успіхами дитини та забезпечувала її всім необхідним. За місцем проживання відповідачі зарекомендували себе з негативної сторони. На [PERSON] до сільської ради неодноразово надходили скарги щодо неналежного догляду за дитиною та зловживання алкоголем. Також за невиконання обов`язків щодо дитини відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності. Згідно рішення виконавчого комітету Матеївецької сільської ради від 01.02.2022 року №19 [PERSON] було взято на облік, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. За місцем її проживання неодноразово проводилися обстеження умов проживання, які були незадовільними та вкрай складними, оскільки в приміщенні був бруд та антисанітарія, умови для навчання, розвитку та відпочинку дитини створені не були. З батьками проводились профілактичні бесіди щодо виховання, догляду та утримання дитини. На неодноразові попередження [PERSON] та [PERSON] не реагують та продовжують вести звичний для них спосіб життя. В березні 2023 року виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків через виникнення загрози її життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї. Під час вилучення батьки перебували у нетверезому стані. [PERSON] поміщено до КНП «Коломийська центральна районна лікарня». За період знаходження дитини в медичному закладі, батько жодного разу не відвідав доньку, а мати прийшла лише один раз. Дівчинку щодня відвідував її дядько та купляв необхідні медикаменти. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30.03.2023р. розглянуто питання про стан виконання батьківських обов`язків та вирішено доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхньої доньки. Будучи своєчасно та належним чином повідомленими про засідання комісії, [PERSON] та [PERSON] на нього не з`явилися. Оскільки змінити поведінку відповідачів в кращу сторону не вдалося, останні не бажають займатися вихованням, навчанням та розвитком своєї доньки, позивач просив позбавити [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з них аліменти на користь доньки в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України щомісячно на дитину відповідного віку, які зараховувати на особистий рахунок дитини у Державному Ощадному банку України, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 18.05.2023р. відкрито загальне провадження у справі та запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали подати письмові відзиви. Відзиви на позовну заяву до суду не надходили. Ухвалою від 15.08.023р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Ілюк Т.В. позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Пояснила, що неповнолітня [PERSON] навчалася в спеціалізованій школі в селищі Печеніжин. Батьки забирали доньку на вихідні та канікули, однак належної уваги їй не приділяли. Здебільшого дитиною займалася бабуся. Під час відвідування [PERSON] за місцем проживання виникали різні ситуації. В помешканні то було прибрано, то ні, відповідачі то були тверезі, то перебували в стані алкогольного сп`яніння. З батьками проводились профілактичні бесіди, однак позитивного результати досягнуто не було. В березні 2023 року до служби у справах дітей надійшов дзвінок від працівника швидкої, який повідомив, що [PERSON] хвора, а батьки на надають можливість її оглянути. Цього ж дня вони приїхали та склали акт, а також відібрали дитину та доставили її до лікарні. Дядько [PERSON] допомагав дівчинці, однак взяти її в свою сім`ю відмовився. Після виписки з лікарні, дитину було влаштовано в сім`ю патронатного вихователя, а через три місяці тимчасово влаштовано в сім`ю родички [PERSON] , де вона проживає до теперішнього часу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він та [PERSON] забезпечували свою доньку їжею, одежею, придбали їй ровер, ролики та інші необхідні речі. Не заперечував, що часто вживає алкогольні напої, однак вважає, що батьківські обов`язки ним виконуються на належному рівні. Підтвердив, що його теща [PERSON] дійсно займалася донькою, відводила її до школи в понеділок та забирала в п`ятницю. [PERSON] навчалася в спеціалізованій школі бо на цьому наполягала саме [PERSON] . Він відвідував батьківські збори доньки, а на її випускний ходив разом з дружиною. Періодично до них приходила служба у справах дітей та проводила обстеження. В березні донька захворіла і дружина викликала швидку медичну допомогу. [PERSON] зробили укол і цього ж дня її забрали до лікарні, в якій вона пробула десять днів. Їдучи в лікарню, донька з собою речі не взяла. Після цього, дитину віддали в чужу сім`ю. В період її перебування в медичному закладі він доньку не провідував, лише спілкувався з нею по телефону. В м. Коломия живе дядько [PERSON] , а тому йому було зручніше приходити до лікарні, відвідувати дитину та купувати їй ліки, кошти на які надавали відповідачі. Під час перебування [PERSON] в прийомній сім`ї також з нею не бачилися та до служби у справах дітей з цього питання не зверталися. На теперішній час він продовжує вживати алкогольні напої, офіційно не працевлаштований, періодично працює по найму в людей, заробляє щомісячно близько 2-3 тисяч гривень. В судових дебатах відповідач вказав, що правдою з усіх обставин є лише те, що він та його дружина вживають алкоголь. Донька була забезпечена одягом, їжею. [PERSON] ніколи не бив, але інколи наказував (ставив в куток) за те, що вона вчиняла крадіжки. Наголосив, що після пояснень доньки в судовому засіданні, він більше її знати не хоче. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що коли її донька потрапила до лікарні, вона провідувала її один раз, а потім домовилася зі своїм братом аби той ходив до [PERSON] . Вказала, що рідко вживає алкогольні напої, а в день, коли забирали доньку, вона була майже тверезою. Зараз з донькою спілкується рідко, але раніше вони з нею були в гарних відносинах. Дитина навчалася в спеціалізованій школі з понеділка по п`ятницю, на вихідні вони забирали її додому. Те, що протягом тижня донька була віддалена від сім`ї, вважає не страшним, оскільки вона перебувала в добрій школі. До школи [PERSON] відвозила та забирала її мати [PERSON] . Відповідач зазначила, що не працює, періодично займається підробітками в селі. В судових дебатах підтримала позицію свого чоловіка, розподіляє його погляди стосовно доньки після всієї тієї брехні, яка була сказана про неї. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту характеристики директора Печеніжинської спеціальної школи Департаменту освіти і науки Івано-Фрагківської ОДА від 11.10.2022р. № 44 вбачається, що [PERSON] навчається в даному закладі з 8 лютого 2017 року. Їй рекомендовано навчання для дітей з розумовою відсталістю. До цього часу за станом здоров`я вона перебувала у санаторній школі-інтернат с. Смодне, Косівського району. У другому класі була переведена на навчання Замулинецький НВК «ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ», але оскільки дівчинка не змогла осилити програму загальноосвітньої школи, то ж знову була зарахована ученицею 3 класу Печеніжинської спеціальної школи. У березні 2019 року учениця була обстежена спеціалістами інклюзивно-ресурсного центру Коломийської міської ради. Згідно з висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитину від 12.03.2019 року №135, була рекомендована освітня програма для дітей з інтелектуальними порушеннями. Програмний матеріал 7 класу засвоює на середньому рівні: читає цілими словами, допускаючи помилки; прочитаний текст відтворює частково за запитаннями вчителя, не дотримувалася норм української орфоепії, інтонування речень, логічних і пунктуаційних пауз, не орієнтувалася в змісті тексту, самостійно не встановлює причинно-наслідкових зв`язків, відповіді на запитання будує неповні, граматично не правильно оформлені, списує текст по словах цілісно після першого причитування, пропускаючи букви в складах, пише під диктовку, допускаючи помилки та порушуючи з`єднання букв. Мовлення бідне на інтонації, насичене неправильними наголосами, непотрібними паузами. Словниковий запас бідний, переважає в основному побутова лексика, слова-діалекти. Обчислювальні операції додавання та віднімання виконує з опорою на числовий ряд; складені приклади на дві-три дії, способи знаходження невідомих компонентів дій додавання, віднімання, множення та ділення даються учениці важко; таблиці множення й ділення знає частково; складені арифметичні задачі розв`язує з допомогою вчителя; розрізняє вивчені геометричні фігури. На середньому рівні оволодіває уміннями та навичками зі швейної справи. Сприймання сповільнене, недостатньо осмислене. Увага нестійка, швидко відволікається на сторонні подразнення. Пам`ять мимовільна, механічна, навчальний матеріал запам`ятовує після багаторазового повторення не усвідомлено. Мислення конкретне, наочно-образне, уповільнене, виконує прості дії за аналогією, завдання, які вимагають вміння аналізувати та синтезувати, виконує із труднощами навіть під постійним контролем дорослого. Відносно збережені просторові та часові уявлення. Мовлення чітке, емоційне. Відповіді примітивні. Словниковий запас обмежений, переважно побутова лексика, прості граматичні конструкції, слова-діалектизми. Самостійно не добирає основні узагальнюючі поняття. Навики самообслуговування сформовані на середньому рівні, слідкує за своїм зовнішні виглядом під контролем із боку дорослих. Повільно включається в роботу, до результатів якої ставиться некритично; способи дій не диференційовані; при відсутності стимулювання з боку вчителя швидко відходить від поставленої мети й завдання, потребує постійного додаткового стимулювання під час виконання завдань різного виду. Товариська, щира, доброзичлива, легко вступає в контакт з однолітками та дорослими. Виховується у малозабезпеченій повній сім`ї. Батьки [PERSON] та [PERSON] - вже котрий рік ніде не працюють, зловживають алкоголем, не прагнуть покращити своє матеріальне становище і добробут, не забезпечують всім необхідним дівчинку. Сім`я проживає на пенсію бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка оплачує комунальні послуги, купує в дім необхідні продукти. Власне тільки бабуся вболіває за дівчинку, завжди цікавиться її навчанням і вихованням, забирає на вихідні та канікулярні дні додому. Аналогічна по змісту характеристика була видана Печеніжинською спеціалізованою школою 22.08.2023 за № 30 для Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Окремо зазначено, що [PERSON] соціально адаптована, але потребує постійного стороннього контролю з боку дорослих. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.04.2020р. вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається з двох кімнат, кухні і коридору. В будинку проживають: [PERSON] , 1972 р.н. (не працює), [PERSON] , 1968 р.н. (не працює), [PERSON] , 2009 р.н. (не працює), [PERSON] , 1937 р.н. (пенсіонер). У дворі наявні господарські прибудови. Підсобне господарство не ведеться. Дитина у зв`язку з карантином повернулась до батьків із закладу, в кому перебувала цілодобово. Умови проживання задовільні, на час обстеження створено умови для розвитку дитини. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.12.2020р. вже слідує, що склад будинку відповідачів той же. Земельна ділянка не обробляється, підсобне господарство не ведеться. Проблеми сім`ї полягають у зловживанні алкоголем обох батьків, їхнім небажанням працювати. Відсутні належні умови для розвитку дитини. У висновку комісії вказано про необхідність повідомити відділ поліції про неналежне виконання батьками своїх обов`язків. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи за повідомленням №2 від 20.01.2021р. встановлено наступне: вага та зріст дитини відповідають віку, вигляд занедбаний, одяг брудний. Зі слів дівчинки: вона почуває себе добре. Зі слів матері:дівчинка здорова. При потребі звертаються до лікаря. На даний момент дитина почуває себе добре, ні на що не скаржиться. Зі слів старости: дівчинка не завжди зачесана, але весела та у гарному настрої. Харчування нерегулярне. Зі слів дитини: [PERSON] говорить, що вдома є їда. Мама готує, а вона їй допомагає. Зі слів матері: донька вдома їсть регулярно, має гарний апетит, полюбляє котлети, борщ, каші, фрукти та солодощі. Зі слів старости: батьки на засаджують власний город, стабільних доходів сім`я не має і не можуть забезпечити правильне та здорове харчування. Навчання: дівчинка говорить, що із задоволенням ходить до школи, має в школі багато друзів. Мати також вказує на бажання доньки навчатися. Однак, в місцевій школі вчителі вимагають грошей на книжки, додаткові зошити та штори. Зі слів класного керівника: успішність у [PERSON] добра. Дівчинка активна, має бажання до навчання, доброзичливі стосунки з однокласниками. Емоційний стан: [PERSON] активна, весела та життєрадісна, про що вказує сама дитина та її мати. Зі слів сусідів: в сім`ї спокійно, не чути криків та сварок, ніхто сторонній не приходить. За зароблені кошти батьки дитини купують спиртне і разом його розпивають. Останнім часом до них приходять працівники сільської ради, дільничний інспектор, роблять їм зауваження та погрожують позбавленням батьківських прав. Інформації про шкідливі звички дитини не встановлено. Сімейні стосунки: за словами дівчинки вона любить та поважає обох батьків і бабусю, але хотіла б мати брата або сестру, бо в школі є друзі, а вдома трохи скучно. Зі слів матері: [PERSON] має друзів у класі, підтримує зв`язок з бабусею та дядьком, а також з двоюрідними братами з ними спілкується та зустрічається. Зі слів старости: сім`я не місцева, вони придбали тут житло і близької родини тут не мають. Є родичі в Косові та в Коломиї. Раніше все було на плечах бабусі, але на даний час вона захворіла і допомагає мало. З навиків самообслуговування: дівчинка вміє одягатися, може самостійно їсти, доглядає за особистими речами. Висновано, що матеріальний та виховний потенціал сім`ї дуже слабкий, дитина не отримує повноцінне харчування відповідно до віку, не створено належні умови для її розвитку. В будинку дві житлові кімнати. [PERSON] має своє ліжко, в шафі на поличці з особистими речами, але в кімнаті з нею проживає бабуся, а в другій кімнаті мама і тато, які зловживають алкоголем. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, тривалість існування проблеми становить понад один рік, батьки не усвідомлюють наявність проблеми та відмовляють ставити свої підписи. Дитина навпаки усвідомлює наявність в сім`ї проблем та готова до співпраці. В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31.03.2021р. зазначено, що дитина знову повернулася до батьків у зв`язку з карантином в закладі, в якому вона перебувала цілодобово. Комісією вирішено притягнути батьків до відповідальності за відсутність належних умов для розвитку дитини (антисанітарія, холодно, брудно, не облаштовано місце для навчальних занять, відсутнє постійне придатне місце для сну і відпочинку). Згідно рішення від 01.02.2022р. №19 виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради вирішено службі у справах дітей та соціального захисту взяти на облік неповнолітню [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов`язків. 04.07.2022р. комісією знову було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, в якому зазначено, що на час літніх канікул донька повернулася до батьків із навчального закладу. Умови проживання задовільні. Проведено з батьками бесіду щодо відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Надано продукти харчування та солодощі для дитини. В листі Печеніжинської спеціалізованої школи від 11.10.2022р. № 10/11-215/13 зазначено, що з 11 по 16 жовтня 2022 року учениця 7 класу [PERSON] , дитина,яка потрапила у складні життєві обставини, буде знаходитися вдома. Відтак, дирекція школи просила взяти дівчинку протягом дистанційного навчання під соціальний супровід. В кінці березня 2023 року комісією було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, за яким встановлено наявність у [PERSON] ознак погіршення стану здоров`я, а саме підняття температури тіла до 37,5 градусів Цельсія, скарги на гострий біль в животі. Дитина була одягнута в брудний одяг. Зі слів дитини вона не встигла його попрати, бо захворіла. Мати вважала, що одяг дитини чистий. Також дитина підтвердила, що батьки вживали алкоголь. Останній вказали, що вони тверезі. За думкою спеціаліста: батьки перебувають в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] також зазначила, що вона купила макарони і фарш і вчора приготувала собі обід. Зі слів матері: в будинку наявні продукти харчування і вона повинна приготувати обід, однак, як було встановлено, окрім картоплі та олії, інших суппродуктів не було. Комісією було вирішено вилучити дитину з сім`ї та влаштувати її в лікувальний заклад на стаціонарне лікування. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.03.2023р. було встановлено неналежне виконання батьками своїх обов`язків. Висновок комісії: відібрати дитину [PERSON] , [INFO] в зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї. Рішенням виконавчого комітету Матеївецької сільської ради від 30.03.2023р. № 58 було вирішено негайно відібрати дитину [PERSON] із сім`ї батька [PERSON] та матері [PERSON] у зв`язку з загрозою її життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї. Головному лікарю КНП МСР «Матеївецький центр ПМСД» вирішити питання щодо влаштування дитини до лікувального закладу, а службі в справах дітей та соціального захисту вжити заходи щодо надання правового статусу. Згідно довідки №10 завідуючого відділу дитячої лікарні м. Коломия, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 30.03.20223р. з діагнозом: ГРВІ, Кишкова коліка. Зі змісту характеристик на відповідачів, наданих виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово надходили скарги щодо неналежного догляду за дитиною та зловживання ними алкоголем. Відповідно до даних протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 30.03.2023р., висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, а також рішення виконавчого комітету Матеївецької сільської ради № 59 від 30.03.2023р. про його затвердження, вбачається, що на підставі повно, всебічно та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, ставлення матері та батька до дитини, виконавчий комітет Матеївецької сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Матеївецької сільської ради від 28.04.2023р. №68 неповнолітню [PERSON] , 2009 р.н. у зв`язку з загрозою її життю та здоров`ю при подальшому перебуванні в сім`ї було вирішено влаштувати в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка зареєстрована в с. Трач, Івано-Франківської області. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється патронатним вихователем і з 14.04.2023 по 14.07.2023р. в її сім`ї проживала [PERSON] . Дівчинка потрапила до лікарні та була вилучена із сім`ї, а тому до вирішення питання про позбавлення батьків [PERSON] батьківських прав, її було тимчасово передано свідку на виховання. [PERSON] за власної ініціативи познайомилася з матір`ю дівчинки, разом з [PERSON] зустрілися з [PERSON] , вони поспілкувалися. Після цього зустрічей більше не було, [PERSON] з батьками спілкувалися лише по телефону. Під час зустрічі дівчинки з матір`ю, свідок помітила, що дитина стурбована. [PERSON] контактувала з психологами аби вони попрацювали з дівчинкою, бо після розриву з батьками у неї був нестабільний стан, в більшості випадків вона була знервована та засмучена. За її спостереженнями, [PERSON] мала навички спілкування з дорослими та однолітками, однак навички гігієни були відсутніми. Перебуваючи у свідка, дівчинка змінила навчальний заклад, з новими однокласниками мала нормальні відносини, однак ті були зіпсовані після крадіжок та побиття іншої дитини [PERSON] . Одного разу їй захотілося, щоб тітка купила їй новий телефон, а тому вона почала вчиняти різного роду дії для знищення наявного в неї телефону, намагалася його «добити» будь-якими методами. Про вчинені [PERSON] крадіжки та інші інциденти, свідок її батькам не повідомляла. Вчителі говорили, що батьки болісно реагують на негативні вчинки своєї доньки. Мати просила доньку так не вчиняти, проте вона з цього висновків не робила. На момент потрапляння [PERSON] в сім`ю свідка, стан здоров`я дитини був задовільний, сон та апетит нормальний. За період, що [PERSON] була в [PERSON] , мати один раз пропонувала зустрітися, але не вийшло. Матеріально батьки участі в утриманні доньки не приймали, допомагала лише тітка. Також свідок зазначила, що дівчинка дуже полюбляє фантазувати та маніпулювати. 11 липня 2023 року було прийнято рішення про припинення з 13.07.2023р. влаштування неповнолітньої [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , у зв`язку з в лаштуванням в сім`ю родички [PERSON] . З вказаної дати припинено дію договору від 24.04.2023р. про патронат над дитиною. Того ж дня виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради вирішено тимчасово влаштувати дитину [PERSON] у зв`язку з вилученням дитини з сім`ї на підставі рішення виконавчого комітету від 30.03.2023р. № 58 в сім`ю родички [PERSON] , [INFO] жительки [ADDRESS] , до встановлення статусу, що підтверджується рішенням №92. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показалда, що відповідач [PERSON] являється її рідним братом, а з [PERSON] вони разом навчалися та були однокласниками в школі. [PERSON] була для відповідачів довгоочікуваною дитиною, однак, як виявилося, зовсім не потрібною. Чотирнадцять років вона спостерігала за тим, як дитина все гірше і гірше навчається, але батьки цим зовсім не переймалися, школу майже не відвідували. [PERSON] відводила і забирала до школи бабуся. Дитина відвідувала спеціалізовану школу для дітей із захворюваннями психічних відхилень. Від батьків ніякого належного виховання не було. Жодного разу свідок до них додому не приїздила, проте інколи забирала [PERSON] до себе на канікули. Під час перебування дитини в лікарні, вона двічі провідувала її. З 14.07.2023р. [PERSON] проживає в її сім`ї. До цього вона проживала в сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Однак, після повернення свідка з-за кордону, вона попросила передати дитину їй. Проживаючи з батьками, [PERSON] не навчилася елементарних правил гігієни, закінчивши сім класів, вона не вміла нормально читати та рахувати. Про своїх батьків [PERSON] ніколи не згадує, тільки про бабусю. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У статті 12 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Стаття 171 СК України передбачає, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що протягом останніх трьох місяців проживає в родині своєї тітки [PERSON] , в якій до неї гарно відносяться та їй там дуже подобається. Проживати з батьками було дуже погано, оскільки батько та мати її ображали, били, виганяли з дому, вживали алкогольні напої, не цікавилися її життям, навчанням та захопленнями. Повертатися до батьків вона не бажає. Таким чином, взявши до уваги пояснення [PERSON] , свідків, а також врахувавши письмові докази, суд дійшов переконання, що позбавлення батьківських прав відповідачів відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, так як [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, а саме: тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показують поганий приклад і створюють небезпеку для її життя і здоров`я, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, не навчають правил гігієни та навиків самообслуговування. Суд також враховує, що відповідачі неодноразово попереджалися уповноваженими особами про необхідність змінити свою поведінку, з ними проводилися профілактичні бесіди. Однак, позитивного результату досягнуто не було, [PERSON] та [PERSON] своє ставлення до виконання батьківських обов`язків не покращили, зацікавленості до доньки не проявляють, заходів щодо намагання працевлаштуватися та мати стабільний дохід не вживають, продовжують зловживати алкогольними напоями. За час перебування доньки в лікарні та проживання в патронатній сім`ї не проявляли зацікавленості до стану здоров`я дитини, не ініцію вали зустрічі з нею. На пояснення доньки в суді реагували агресивно, докарів сумління за свою власну негативну поведінку не виражали. Відтак, врахувавши встановлені обставини в сукупності з іншими доказами, зокрема висновком виконавчого комітету Матеївецької сільської ради від 30.03.2023р., в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , суд знаходить позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та задовольняє їх. При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що згідно зі статтею 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задовольняється, а особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд, врахувавши обставини, визначені ст. 182 СК України, а також взявши до уваги, що позивачем заявлено до стягнення мінімальний розмір аліментів і суд не може виходити за межі позовних вимог, прийшов до висновку, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 28.04.2023р. і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, суд вважає за необхідне зобов`язати Виконавчий комітет Матеївецької сільської ради відкрити у відділенні Державного ощадного банку України [PERSON] особистий рахунок для зарахування на нього аліментів. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідачів в рівних частинах на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved