Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

04.07.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 32436,80 грн. по виконавчому провадженню [NUMBER]. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області справа №300/676/14-ц від 29.07.2014 суд вирішив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.06.2014 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 29.07.2014 відповідно до вказаного вище рішення суду видано виконавчий лисі по справі №З00/676/14-ц про стягнення аліментів. 02.09.2014 заступником начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Однак, відповідачка тривалий час не працює (отримує пенсію по інвалідності) і матеріальна допомога яка утримується з її пенсії недостатня для утримання неповнолітніх дітей. Внаслідок невиконання відповідачкою рішення суду за нею утворилася заборгованість по виплаті аліментів на тримання синів за період з листопада 2021 по червепь-місяць 2023 в розмірі 32436 грн. 80 коп. 10.08.2023 відповідачем подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що тривалий час відповідач не мала можливості в повній мірі сплачувати аліменти, оскільки перебувала у відпустці у зв`язку з пологами, до досягнення дитиною - [PERSON] трирічного віку. Сплачувала аліменти по мірі можливості. Однак,починаючи з лютого 2021, відповідач регулярно (щомісячно) сплачує на користь позивача аліменти, навіть більше, ніж підлягало до сплати, а у червні того ж року нею було сплачено на користь стягувана - [PERSON] всю суму заборгованості по сплаті аліментів, яка на 01.07.2021 складала 63075,04 гри. Враховуючи те, що відповідач працевлаштувалась, Воловецький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з 01.07.2021 стягував аліменти з заробітної плати відповідача за місцем роботи - ГТ у формі ТОВ завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТЗОВ" щомісячно, у розмірі, визначеному виконавчим документом та постановою державного виконавця від 30.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Однак, десь у листопаді 2021, стан здоров`я відповідача різко погіршився, вона перебувала на лікарняному починаючи з листопада 2021 до травня 2022, хоча аліменти частково сплачувала до березня 2022. За результатами лікування відповідачу надали 3 групу інвалідності з виплатою пенсії і надалі вона не могла продовжувати працювати в ГТ у формі ТОВ завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТЗОВ" за станом здоров`я. 20.04.2022 Воловецьким відділом державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника. Згідно даної постанови Головне Управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області проводить стягнення з пенсії відповідача аліменти у розмірі 50%. Відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Оскільки станом на 01.08.2023 пенсія відповідача складає 2760,00 грн, то на користь позивача стягується 1380,00 грн., а мінімальний гарантований розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей складає 2833,00 гри., то щомісяця виникає борг у розмірі 1453,00 грн., а загальний борг по сплаті аліментів станом на 01.08.2023 складає 33889,80 грн. Не дивлячись на складність фінансової ситуації, відповідач враховує потреби неповнолітніх дітей, що перебувають на вихованні у позивача, і час від часу, по мірі можливості, здійснює грошові перекази старшому синові. Просить звернути увагу суду на те, що у відповідача на вихованні перебуває спільний із позивачем син - [PERSON] , який також потребує і матеріальної підтримки. Згідно виконавчого листа Воловецького районного суду по справі №300/271/18 від 30.07.2018 вирішено: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто, станом на 01.08.2023. Відповідач зазначає, що не ухиляюся від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Заборгованість по сплаті аліментів є поточною, і виникла лише через малий розмір її пенсії. В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, в їх задоволенні просила суд відмовити. Додатково пояснила, що у 2021 році погасила всю заборгованість, однак через своє захворювання змушена була звільнитись з роботи, а тому єдиним джерелом доходів була її пенсія. Представник Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) на розгляд справи не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без представника відділу. Заслухавши відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив такі обставини справи. [PERSON] та [PERSON] перебували шлюбі та від подружнього життя у них народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . 29.07.2014 рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області по справі №300/676/14-ц вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 23.06.2014 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. 02.09.2014 постановою застп. начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Крижанівським Я.І відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №300/676/14-ц. Згідно поданого розрахунку заборгованості по аліментах за боржником [PERSON] нарахована заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER], яка складає 32436,80 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем, боржник [PERSON] сплачує аліменти щомісяця, однак не в повному розмірі. Як встановлено в судовому засіданні, протягом 2002 та 2023 років відповідач переказала на користь неповнолітнього сина [PERSON] кошти в сумі 402,01 грн. - 03.07.2023, 13.06.2023 - 100,50 грн., 14.09.2022 - 70,35 грн., 05.10.2022 - 301,51 грн., 09.11.2022 - 502,51 грн., 28.11.2022 - 201,01 грн., 22.12.2022 - 402,01 грн., 07.02.2023 - 301,51 грн., 07.03.2023 - 402,01 грн., 04.05.2023 - 301,51 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями про перерахування коштів. Крім того, відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , котрий є інвалідом ІІ групи. На утриманні відповідача також перебуває неповнолітній син [PERSON] [INFO] . Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Суд встановив, що 2022 та 2023 років відповідачем на користь неповнолітнього сина перераховано кошти на загальну суму 2984,93 грн. При цьому суд звертає увагу також на те, що відповідач є інвалідом 3 групи, її чоловік [PERSON] теж є інвалідом 2 групи загального захворювання, на їх утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Крім цього, як вбачається із розрахунку по сплаті аліментів ВП [NUMBER] наданого головним державним виконавцем Крижанівським Я.І., що станом на грудень 2021 року заборгованість у відповідача була відсутня, а в подальшому оплати проводились регулярно, однак лише в частині, тобто у діях відповідача не вбачається умислу та ухилу від сплати аліментів. Окрім цього, як зазначила відповідач у відзиві на позовну заяву вона немає наміру на ухилення від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та поданих доказів, суд дійшов переконання про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за безпідставністю.

Outcome: dismissed