Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

07.12.2021 до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява голови правління ПрАТ «Українська страхова компанія» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, в якій просить стягнути з останньої суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 18998,25 грн. та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11663с від 31.10.2013. На виконання умов вказаного кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 938 від 30.10.2013 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 8000,00 грн., строком на 24 місяці з 31.10.2013 по 31.10.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На виконання умов кредитного договору на банківський рахунок відповідача перераховані грошові кошти. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 24 від 01.11.2013. У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 24 від 01.11.2013, кредитний договір № 11663с від 31.10.2013, укладений між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11663с від 31.10.2013 належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Позивачем на підставі заяви № 1560 від 023.10.2021 та доданих до неї документів, складено страховий акт № 853кр від 25.210.2021 та відповідно 25.10.2021 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18998,25 грн. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів, до ПрАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] , матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 18998,25 грн. Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023 вказану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно зі ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з Розпорядженням ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ», справи підсудні Амвросіївському районному суду Донецької області визначана територіальна підсудність справ за Оріхівським районним судом Запорізької області. Відповідно до Постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17.04.2020 у Донецькій області утворено Донецький район (з адміністративним центром у місті Донецьк) у складі територій Амвросіївської міської, Донецької міської, Іловайської міської, Макіївської міської, Харцизької міської, Ясинуватської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 11663с від 31.10.2013. На виконання умов вказаного кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 938 від 30.10.2013 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 8000,00 грн., строком на 24 місяці з 31.10.2013 по 31.10.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. На виконання умов кредитного договору на банківський рахунок відповідача перераховані грошові кошти. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 24 від 01.11.2013. У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 24 від 01.11.2013, кредитний договір № 11663с від 31.10.2013, укладений між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 11663с від 31.10.2013 належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. Позивачем на підставі заяви № 1560 від 023.10.2021 та доданих до неї документів, складено страховий акт № 853кр від 25.210.2021 та відповідно 25.10.2021 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18998,25 грн. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору та Додаток № 1 до нього Сторонами Кредитного договору був узгоджений графік погашення кредиту та процентів за користування ним, згідно якого відповідач зобов`язався, починаючи з 30.11.08.2013 по 31.10.2015 сплачувати щомісячні платежі у розмірі 525,00 грн. кожний (333,00 грн. тіло кредиту, 192 грн. відсотки). Загальна сума, яку відповідач зобов`язався сплатити за кредитним договором, становила 12608,00 грн., з яких 8000,00 грн. - основна сума кредиту (тіло кредиту) та 4608,00 грн. - відсотки за користування ним. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 24 від 01.11.2013. Відповідно до п.1.2 договору, предметом вказаного договору є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів. Згідно із п.1.3 договору добровільного страхування кредитів ПАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за Кредитними договорами, укладеними між позичальниками пенсіонерами (у т.ч. працюючими) та КС «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах Договору про співробітництво між Стахувальником та Страховиком (додаток № 1 до договору страхування). Відповідно до Додатку № 1 до договору добровільного страхування кредитів, укладеного між КС «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19000 грн. Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідно до виписки з рахунку позичальника №1564 від 25.10.2021, відповідачу 31.10.2013 надано кредитні кошти в сумі 8000,00 грн., відповідач з 31.10.2013 по 31.10.2015 за кредитним договором сплатив 5250,00 грн. Згідно вказаної виписки, несплаченими залишились платежі, починаючи з 26.08.2014. Всього за вказаний період відповідач сплати 5250,00 грн., з яких: 3363,31 грн. основна сума кредиту та 1886,69 грн. - проценти за користування кредитом. З наведеного також випливає, що у зв`язку з несплатою відповідачем щомісячних платежів протягом трьох місяців поспіль настав страховий випадок, передбачений Договором страхування. Відповідно до п.5.1 Договору добровільного страхування кредитів, КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити страховику заяву про виплату страхового відшкодування не пізніше 30 числа поточного календарного кварталу відповідного року в якому настав страховий випадок з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором. Згідно із п. 4.4.5 Договору страхування позивач зобов`язаний протягом 4 робочих днів після отримання від страхувальник заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або про відмову виплати) страхового відшкодування по Кредитному договору. Відповідно до п. 4.4.6 Договору страхування протягом 5 робочих днів після отримання від страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків позивач зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п.5.7 договору добровільного страхування кредитів, до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Згідно із п. 5.8 договору добровільного страхування кредитів, після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Аналогічну норму права містить також ст. 4 Закону України «Про страхування». Відповідно до п.16 ч.4 ст. 6 вищевказаного Закону страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту) є одним з видів добровільного страхування. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 993 ч. 1 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 43). Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача в порядку суброгації перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором, яке належало КС «Українська кредитна спілка», що одержала страхове відшкодування. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки покладені Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування кредитів, то до позивача перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Додатком № 1 до кредитного договору №11663с від 31.10.2013 встановлено обов`язок відповідача повертати кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними платежами) до 10 числа кожного місяця впродовж 24 місяців. Строк останнього платежу встановлено 31.10.2015. Таким чином, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана позиція також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом за період з 30.09.2014 (з часу припинення виконання зобов`язань по кредитному договору) по 31.10.2015 (строк останнього платежу за кредитним договором визначеному в Додатку № 1). Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку про те, що ПрАТ «Українська страхова компанія» набуло право вимоги лише на ту суму заборгованості, на яку мав право кредитор КС «Українська кредитна спілка», тобто на суму заборгованості в розмірі 7350,00 рн.грн., яка складається з: 4662,00 грн. - заборгованість з основної суми кредиту (тілакредиту), та 2688,00 грн. - заборгованість з процентів за користування кредитом. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 109-114, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки. Приписи частин другої та третьої статті 6 і статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити. Указані висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17. У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону. У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Так зміст п.3.6 кредитного договору, який встановлює, що прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником грошовими коштами, то дані положення не ґрунтуються на законі. Окрім того, відомості про нарахування кредитною спілкою процентів за порушення договору або будь-яких інших штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору, а також відповідно до статті 625 ЦК України у матеріалах справи відсутні. За змістом п. 2.1.1, п. 5.3 Договору добровільного страхування кредитів, у разі якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором, протягом 10-ти днів після настання строку сплати третього платежу, страхове відшкодування по такому страховому випадку сплачується кредитору в розмірі суми прострочених платежів. Як встановлено судом, сума прострочених відповідачем платежів становить лише 4662,00 грн., оскільки решта платежів по Кредитному договору були внесені відповідачем, а кредитні зобов`язання в цій частині припинились належним виконанням, і лише в межах простроченої суми до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Той факт, що позивач сплатив своєму страхувальнику страхове відшкодування в розмірі більшому, ніж передбачено Договором страхування, не може бути підставою для стягнення з відповідача суми, право на стягнення якої у кредитора вже припинилось і не могло перейти до позивача в порядку суброгації, оскільки в такому випадку на відповідача був би покладений надмірний тягар сплати платежів за Кредитним договором. Відтак, позов може бути задоволений лише в частині страхового відшкодування, яка дорівнює розміру прострочених відповідачем платежів за Кредитним договором, тобто на суму 4662,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 25 % позову то з відповідача на користь позивача слід стягнути 557,00 грн. судових витрат. Частиною 2 статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та ч.2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Outcome: partial