overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Скржешевський М.С., звернулася в суд з позовом, у якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, внаслідок чого у кожного з них окреме господарство та роздільний бюджет. В теперішній час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечитиме їхнім особистим інтересам. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем щодо місця проживання дитини немає. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Скржешевський М.С. подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Також просить слухати справу у його відсутності та відсутності позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, викликався шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, судова повістка повернута без вручення з відміткою про відсутність відповідача за зазначеною адресою, що відповідно до п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України являється належним врученням судової повістки. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивачка [PERSON] 07 квітня 2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано виконавчим комітетом Вовковецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №01 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). Сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Під час розгляду справи встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, подружні відносини припинені, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 червня 2015 року Синявською сільською радою Збаразького району Тернопільської області вони зареєстрували шлюб за актовим записом № 3. Протягом спільного проживання в сім`ї постійно виникають сварки та скандали внаслідок несумісності їх характерів та різних поглядів на життя. Спільне життя у них не склалося, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально, а тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просять розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі ст. 142 ЦПК України, суд вважає за доцільне повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору внаслідок визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на майно. Позивач посилається на те, що 01 липня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу: нежитлової будівлі свинарника загальною площею 522,8 кв.м. що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні правововстановлюючі документи на земельну ділянку на якій розміщене нерухоме майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу: нежитлової будівлі свинарника загальною площею 522,8 кв.м. що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за ним слід визнати право власності на придбаний житловий будинок та земельні ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 липня 2021 року між нею та відповідачами укладено договір купівлі-продажу 2/5 частини житлової квартири, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документі на майно. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідачі згідно поданої заяви позовні вимоги визнали. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 2/5 частини житлової квартири, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивачка сплатила домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 01 липня 2019 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаража в [ADDRESS] , загальною площею 24,7 м.кв.. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документі на майно. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаража в [ADDRESS] , загальною площею 24,7 м.кв.. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно йому передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набув право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту - родинних відносин. Заявник посилається на те, що він, [PERSON] народилася [INFO] . В свідоцтві про його народження зазначено, батько - [PERSON] . Проте в свідоцтві про смерть ім`я батька вказано « [PERSON] ». Розбіжності в документах є перешкодою для оформлення в нотаріальному порядку спадкового майна, в зв`язку з чим змушена звернутись до суду із заявою про встановлення відповідного юридичного факту. Заявник вимоги підтримала повністю про що подала відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . В свідоцтві про його народження зазначено, батько - [PERSON] . Проте в свідоцтві про смерть ім`я батька вказано « [PERSON] ». Розбіжності в документах є перешкодою для оформлення в нотаріальному порядку спадкового майна. Приймаючи до уваги, що [PERSON] просить встановити факт, який породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

23.08.2023 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] , 2005 року народження, на час навчання в розмірі 5000 грн. щомісячно до закінчення навчання. Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка на даний час досягла повноліття і продовжує навчатись. Донька є студенткою четвертого курсу коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, спеціальність «Право», термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Батько до повноліття доньки сплачував аліменти за рішенням даного суду. У зв`язку з навчанням вона несе додаткові витрати. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, а тому може надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати лише 1000 грн., на час навчання доньки, оскільки є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, обмежений у фізичній праці, отримує мінімальну заробітну плату, на утриманні має малолітнього сина, на підтвердження чого надав копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 20.07.2023 року; копію довідки до акту МСЕК серії 12 ААГ № 124121 від 24.05.2023 року; довідку про доходи № 3 від 11.09.2023 року видану АТП «Чемеровецьке»; копію свідоцтва про народження сина [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] . Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис № 610. Повнолітня [PERSON] , навчається на четвертому курсі, групи П-411 коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, освітньо-професійний ступінь-фаховий молодший бакалавр. Спеціальність 081 «Право», термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року, що вбачається із довідки навчального закладу № 2003 від 09.08.2023 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки на час її навчання, хоча працює, має постійний заробіток і може надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини - згідно ст. ст. 182, 199,200 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на час навчання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано 30.04.1999 року виконавчим комітетом Затишанської селищої ради Фрунзівського району Одеської області, актовий запис № 5. Сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.12.2010 року. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не прийняла мір для збереження сім`ї. Сторони не проживають разом, причиною слугувало те, що сторони мають різні погляди на спільне сімейне життя та подружні обов`язки, які поступово призвели до погіршення відносин один до одного. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

28.07.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 07.04.2017 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.04.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved