Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

01.08.2016 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2007 по 28.02.2015 розмірі 15159,90 грн, три відсотки річних у розмірі 261,76 грн, інфляційні витрати у розмірі 2861,43 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.01.2007 по 28.02.2015 та не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 22.02.2017 заочним рішенням Дзержинського районного суд ум. Харкова позов КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання- задоволено. 24.08.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутністю, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив застосувати строки позовної давності, а також зазначив, що позивачем не надано жодного доказу правовідносин та надання послуг. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: м. Харків, вул. Архітекторів та є абонентами КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ч.2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.. Таким, чином судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 15159,90 грн, яка підлягає стягненню. Разом з тим, зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 01.08.2016, заборгованість за послуги централізованого водопостачання просить стягнути за період з 01.01.2007 по 28.02.2015. Представником відповідача подане клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Позивачем не надано доказів переривання строку позовної давності. Аналізуючи зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення за період з 01.01.2007 по 31.07.2013 не підлягає задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01.08.2013 по 28.02.2015 підлягають задоволенню. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідачів за надані послуги за період з 01.08.2013 по 28.02.2015 становить 8248,85 грн, який підлягає стягненню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок заборгованості трьох відсотків річних та інфляційних витрат за період з 01.07.2013 по лютий 2015, з яким суд погоджується частково, адже вони нараховані частково поза межами позовної давності, а саме інфляційні витрати за липень 2013 у сумі 48,88 грн та три відсотки річних за липень 2013 року року у сумі 4,97 грн. Отже, 3% річних та інфляційні витрати на суму заборгованості у розмірі 8248,85 грн становлять 256,79 грн та 2812,55 грн відповідно. Щодо посилання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на ті обставини, що послуги з теплопостачання та підігріву гарячої води не надавались та позивачем не надано доказів надання послуг суд зазначає наступне: Як встановлено в судовому засіданні квартира [ADDRESS] є невід`ємною частиною житлового будинку, у який здійснено підключення опалення. Тобто, відповідачі є споживачами наданих послуг КП «ХТМ». Згідно ч.6 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Як вбачається з положень ст.24 Закону України «Про теплопостачання», який є спеціальним до спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідачами не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відбулось відключення квартири, розташованої в багатоквартирному будинку, від теплопостачання. Також, матеріали справи не містять та відповідачами не надано доказів того, що вони звертались у будь- яку спеціалізовану організацію, яка має ліцензію, для встановлення приладів обліку теплової енергії. Також не можуть прийняті до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що не укладено договір про надання житлово- комунальних послуг. Згідно з п. 1,5 ч. 2 ст. 7 ЗУ Про житлово-комунальні послуги та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №751/3840/15-ц). Отже, КП «ХТМ» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідачі, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язані оплатити надані послуги. А відсутність між сторонами договірних відносин не звільняє їх від оплати послуг з теплопостачання. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. Позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено на 57,7%, отже судовий збір підлягає стягненню у розмірі 57,7%, що становить 795,10 грн.

Outcome: partial