Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 20.12.2021 року [PERSON] звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою до [PERSON] про повернення виконаного за недійсним правочином. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , єдиною спадкоємицею якої являється позивачка, 14.05.2013 року придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , яку остання набула за результатами прилюдних торгів, проведених 15 лютого 2013 року. Втім, 22 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області у справі № 295/1884/13-ц було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації\~квартири\~ [ADDRESS] , а рішеннями Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 року у справі № 295/15354/15-ц та від 22 червня 2020 року у справі №295/3225/17 витребувано квартиру від [PERSON] та кінцевого набувача [PERSON] , а тому позивачка як спадкоємиця [PERSON] має на повернення виконаного за договором купівлі продажу від 14.05.2013 року в сумі 36\~000,00 доларів США, що складає 990 тисяч 990 гривень. 28.07.2022\~року канцелярією\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області зареєстрований\~відзив відповідачки\~ [PERSON] \~на позовну\~заяву,\~який суд повертає останній з підстав, наведених нижче. 18.08.2022 року канцелярією Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, а 25.08.2022 року канцелярією суду зареєстровано заперечення на відзив на позовну заяву, які з огляду на повернення первісного відзиву також підлягають поверненню авторам таких. Заяви та клопотання. 30.03.2022 року та 31.03.2022 року позивачкою [PERSON] подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. належним чином завірені копії свідоцтва про право власності від 28.02.2013 року №1207, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. на ім`я [PERSON] та усіх документів, що були підставою для оформлення свідоцтва про право власності від 28.02.2013 року №1207; договору купівлі-продажу від 14.02.2013 року №2867, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.0., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору купівлі-продажу від 14.05.2013 року №2867; від Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії договору дарування від 16 жовтня 2015 року №392, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору дарування від 16 жовтня 2015 року № 392, які передано до Житомирського обласного державного нотаріального архіву у зв`язку із припиненням привабним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. нотаріальної діяльності. 28.04.2022 року на виконання ухвали суду від 31.03.2022 року завідувачем Житомирського обласного державного нотаріального архіву Предаченко М.Л. надано витребувані судом матеріали. 06.05.2022 року відповідачкою [PERSON] заявлено клопотання про направлення справи за підсудністю. 09.05.2022 року представником позивача адвокатом Левчук Т.В подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 12.05.2022 року на виконання ухвали суду від 31.03.2022 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. надано до суду витребувані матеріали. 29.08.2022 року позивачкою [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. 23.08.2022 року засобом поштового зв`язку позивачкою [PERSON] подано до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке зареєстровано канцелярією суду 29.08.022 року. 03.09.2022 року відповідачкою [PERSON] подано до суду клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 07.10.2022 року відповідачкою [PERSON] подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 04.02.2023 року засобом поштового зв`язку позивачкою [PERSON] подано до суду клопотання про призначення справи до судового розгляду. 18.04.2023, 10.05.2023 відповідачкою [PERSON] подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 16.08.2023, 24.08.2023, 04.09.2023 стороною позивача в особі [PERSON] та її представника адвоката Левчук Т.В. подані до суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/. Процесуальні дії по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Стрілецьку В.О. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2021 року задоволено самовідвід судді Богунського районного суду м. Житомира Стрілецької В.О. Справу передано на повторний авторозподіл відповідно до ст.33 ЦПК України для визначення іншого судді, який розглядатиме дану справу. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов. Призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.03.2022 року постановлено витребувати від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. належним чином завірені копії, а саме: свідоцтва про право власності від 28 лютого 2013 року №1207, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. на ім?я [PERSON] та усіх документів, що були підставою для оформлення свідоцтва про право власності від 28 лютого 2013 року N° 1207; договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року № 2867, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року №2867; з Житомирського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію договору дарування від 16 жовтня 2015 року №392, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П., та усіх документів, що були підставою для посвідчення договору дарування від 16 жовтня 2015 року N° 392, які передано до Житомирського обласного державного нотаріального архіву у зв`язку із припиненням приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. нотаріальної діяльності. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.05.2022 року постановлено матеріали цивільної справи № 295/16965/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів передати на розгляд за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І. від 13.07.2022 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу за вказаною позовною заявою та призначити підготовче засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2022, 07.11.2022 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/. Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2023, 19.04.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Корольовським районним судом міста Житомира. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяну О.В. Повторний автоматизований розподіл судової справи здійснено відповідно до наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №146/02-07 від 13.07.2023 року, на підставі пунктів 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради\~суддів\~України\~від 26.11.2010\~№\~30 (зі змінами та доповненнями), 17.07.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №308/5640/22 (провадження № 1-кп/308/468/22) з метою заміни головуючого судді Сарай А.І. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року постановлено прийняти до свого провадження зазначену цивільну справу; призначено судове засідання у справі. Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2023, 04.09.2023 року постановлено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції з Богунським районним судом міста Житомира /м. Житомир, площа Соборна, 1/. Щодо повернення відзиву відповідачці [PERSON] 28.07.2022 канцелярією суду зареєстрований відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву. Вирішуючи питання про прийняття відзиву, суд виходить з наступного. Частиною 12\~статті 33 ЦПК України\~визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Відкриття провадження у справі регулюється положеннями Глави\~2\~Розділу\~ІІІ ЦПК України . Відповідно до частини першої\~статті 187 цього Кодексу\~за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому\~статтею 185\~цього Кодексу. Розгляд справи на стадії підготовчого провадження регулюється положеннями Глави\~3\~Розділу\~ЦПК України. Частиною першою\~статті 189 вказаного Кодексу\~визначено чіткі завдання підготовчого провадження: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. \~Отже, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі (Глава 2 Розділу ІІІ зазначеного Кодексу "Відкриття провадження у справі") без виклику сторін протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків після залишення позову без руху, а розгляд справи спочатку на стадії підготовчого провадження здійснюється відповідно до положень Глави 3 Розділу ІІІ цього Кодексу "Підготовче провадження". \~Разом з цим, зміна складу суду відповідно до частини 12\~статті 33\~ЦПК України\~не тягне за собою повторного вчинення дій, пов`язаних з повторним відкриттям провадження у справі та здійснення дій пов`язаних із ним. Відповідно до\~ст.187 ЦПК\~суд, відкриваючи провадження у справі, надає строк для подання відповідачем відзиву на позов. Відповідно до частини першої\~статті 251 Цивільного кодексу України\~строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 зазначеного Кодексу). Зокрема визначальною подією є ухвала про відкриття провадження у справі, яка була прийнята 28.12.2021\~та надано строк на подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Ухвалу про\~відкриття провадження\~по справі\~відповідач [PERSON] \~отримала особисто\~24.01.2022,\~про що\~свідчить наявне\~в матеріалах\~справи повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~№ 1001429822300. Відтак, останнім днем встановленого судом строку на подання відзиву на позов був 08.02.2022. Між тим, 28.07.2022 відповідач [PERSON] подала відзив на позов з порушенням процесуального строку. Питання поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відповідачем перед судом не поставлено. Частиною 12\~ЦПК України дійсно передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку. Разом з тим, зазначені дії поширюються на процедуру розгляду справи, за виключенням тих дій, які вже були здійснені учасниками справи, в тому числі стосовно яких суд прийняв рішення. Аналогічний за свою суттю правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 вересня\~2019\~року в справі № 910/16837/18, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 липня\~2022\~року в справі № 237/3566/17 На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку, що відзив на позовну заяву слід повернути відповідачці [PERSON] як такий, що поданий із порушенням строків на його подачу. Пояснення сторін, їх представників в судовому засіданні Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладеному у такому. Пояснили, що строк позовної давності в даному випадку обраховується з 09.09.2020, тобто з дати набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, яким витребувано із володіння [PERSON] на користь\~ [PERSON] , [PERSON] по 1/2 частині квартири\~ [ADDRESS] . На запитання суду відповіли, що п 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2013 року не був оспорений та не визнаний недійсним Відповідач в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з позиції необґрунтованості такого та пропуску позивачем строку позовної давності. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до акту про проведені публічні торги від 20.02.2013, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 28.02.2013 року, витягу від 14.05.2013 право власності на квартиру [ADDRESS] належало [PERSON] /т.1, а.с.8, 99 -100, 109/. [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 травня 2013 року відчужила квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] . Згідно п.2.1. договору ціна відчужуваної квартири встановлена у розмірі 183 420 грн., а згідно п.3.1 договору зазначену суму покупець сплатив продавцю до підписання договору /т.1, а.с.10-11, 105/. Відповідно до даних розписки від 14.05.2013, [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок оплати за квартиру [ADDRESS] 14.05.2013 гроші в сумі 34 800 дол. США, в тому числі 1500 дол. США, що отримала по завдатку. Претензій по оплаті до покупця не має /т.1, а.с. 9/. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено (інформація перевірена судом за допомогою Єдиного реєстру судових рішень), що 22 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області у справі № 295/1884/13-ц було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації\~квартири\~ [ADDRESS] . До ухвалення рішення по справі № 295/15354/15-ц, на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , 16 жовтня 2015 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за [PERSON] /т.1, а.с.67/. Рішенням\~Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 з незаконного володіння [PERSON] витребувана квартира [ADDRESS] , [PERSON] виселено, реєстрацію права власності скасовано. З пояснень позивача та її представника в судовому засіданні встановлено (інформація перевірена судом за допомогою Єдиного реєстру судових рішень), що постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.02.2018 рішення\~Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2016 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у позові. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, витребувано із володіння [PERSON] на користь\~ [PERSON] , [PERSON] по 1/2 частині квартири\~ [ADDRESS] . Виселено [PERSON] \~із вказаного житлового приміщення /т.1, а.с.17-22/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2016 року /т.1, а.с.15/. З довідки приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Крох А.А. № 285/01-16 від 23.10.2017 вбачається, що відповідно до матеріалів спадкової справи №34/2017, відкритої до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиною її спадкоємицею являється дочка [PERSON] , [INFO] /т.1, а.с.16/. Оцінка суду Щодо права [PERSON] як спадкоємця [PERSON] на пред`явлення цього позову До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). До складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу\~(стаття 1219 ЦК України). У постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц (провадження № 61-44995св18) Верховний Суд виснував, що під час застосування буквального тлумачення частини першої\~статті 1230 ЦК України\~можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Проте це неповністю відповідало би змісту статей\~608,\~1218,\~1219 ЦК України\~та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися б спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання і спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання. Тому основним критерієм включення таких прав до складу спадщини повинно бути встановлення того, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора. Додатковим аргументом включення права на відшкодування шкоди у недоговірному зобов`язанні до складу спадщини є припис частини першої\~статті 1231 ЦК України, у якій передбачено перехід у спадщину обов`язку відшкодувати майнову шкоду у недоговірному зобов`язанні. Звертаючись до суду з позовом про стягнення суми в порядку ст.1212 ЦК України, [PERSON] обґрунтувала ці вимоги, що вона є єдиними спадкоємцем своєї матері [PERSON] , яка при житті мала право на повернення виконаного за недійсним правочином. Аналіз підстав позову свідчить, що вимога про повернення виконаного за недійсним правочином у спірних правовідносинах безпосередньо не пов`язана із особою спадкодавця, не має суто особистісного характеру, а отже, спадкоємець кредитора [PERSON] має право на пред`явлення цього позову. По суті заявлених позовних вимог Конституцією України визначено, що кожна особа має право в порядку,\~\~ встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За вимогами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Статтею 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] , виникло внаслідок проведення прилюдних торгів. В подальшому [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14 травня 2013 року відчужила вказану квартиру на користь [PERSON] за ціною 183 420 грн., однак рішенням суду визнано проведення прилюдних торгів, на підставі яких виникло право власності продавця, недійсними. Отже, ті правові наслідки, які випливають з договору купівлі продажу від 14 травня 2013 року, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] , припинилися. Незаконність набуття [PERSON] права власності на квартиру вказує на недійсність укладеного в\~подальшому договору про відчуження такої нерухомості відповідно до статті 658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибувало майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодо відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент йог набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; потерпілий вимагає повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що [PERSON] як спадкоємець [PERSON] має право на одержання від [PERSON] грошових коштів, сплачених за придбання квартири, навіть за тієї умови, що договір купівлі продажу, укладений безпосередньо між цими особами не був визнаний судом недійсним, враховуючи тлумачення статей 658 та 1212 ЦК України. Вищенаведене свідчить проте, що законні підстави набуття коштів [PERSON] , сплачених [PERSON] за спірну квартиру, згодом відпали, а тому грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України. Вирішуючи питання щодо суми, що підлягає стягненню, суд зазначає наступне. Позивач, заявляючи позов про повернення виконаного за недійсним правочином, визначив розмір стягнення не відповідно до цього недійсного правочину, а відповідно до розписки, яку він отримав від продавця. Разом з тим, у пункті 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 14 травня 2013 року зазначено, що продаж вчинено на суму 183\~420 грн.; вказаний пункт договору сторонами не був оспорений та не визнаний недійсним, отже наявні правові підстави для повернення коштів позивачу як спадкоємцю [PERSON] саме в сумі, визначеній у договорі. Доводи позивача про те, що [PERSON] сплатила відповідачу за спірну квартиру суму коштів в доларах США \~згідно з розпискою, не заслуговують на увагу, оскільки розписка від 14 травня 2013 року не має правового значення, правовідносини щодо повернення майна (грошових коштів) у цій справі виникли саме на підставі договору купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу від 14 травня 2013 року посвідчено нотаріусом та укладено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому має значення саме ціна, визначена саме цим договором. Отже, [PERSON] як спадкоємець [PERSON] має право на отримання від [PERSON] 183\~420 грн. як виконаного за недійсним правочином. У даній справі відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 07.09.2023 до ухвалення судового рішення усно заявила про сплив позовної давності за звернутими до неї позовними вимогами. При цьому\~законом не\~встановлено вимог\~щодо форми\~заяви сторони\~про сплив\~позовної давності. Заява про її застосування може бути\~викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного\~(позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 по справі\~№912/1104/18 та підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 вересня 2019 року по справі\~№ 904/4342/18. Позивачка заперечили пропуск позовної давності, наполягаючи на початку його обрахування з дати набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2020 року по справі №295/3225/17, яким витребувано із володіння [PERSON] на користь\~ [PERSON] , [PERSON] по 1/2 частині квартири\~ [ADDRESS] . Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, постанові ВСУ від 22.02.2017 №6-17цс17. Суд вважає, що спадкодавець [PERSON] , маючи статус третьої особи в справі № 295/1884/13-ц, достеменно довідалася про те, що прилюдні торги визнано недійсними та про те, що відпала правова підстава стосовно сплати коштів (зокрема на користь [PERSON] )\~саме 22.07.2015 з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.07.2015. Адже вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 22.07.2015, було визнано недійсними прилюдні торги від 15 лютого 2013 року та протокол № 14/781/12/А-1 від 15 лютого 2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації\~квартири\~ [ADDRESS] , а в договорі купівлі продажу від 14.05.2013, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , чітко зазначено, що документом, що підтверджує право власності продавця на квартиру, є свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 28.02.2013. Отже, із позовною вимогою про повернення виконаного за недійсним правочином у даній справі [PERSON] як спадкоємець [PERSON] звернулася 20.12.2021 з пропуском загального трирічного строку позовної давності. Наявність іншого судового провадження (у справі № 295/3225/17 ) та його тривалість не може вважатися поважною причиною пропуску позовної давності, оскільки таке судове провадження № 295/3225/17 було ініційоване та спрямоване на відновлення прав [PERSON] , [PERSON] , за результатом розгляду якого задоволено вимоги останніх про витребування майна від кінцевого набувача [PERSON] . Тобто майно за результатом вирішення такого спору й ухвалення рішення у справі 295/3225/17 вибуло від кінцевого набувача [PERSON] , а не від [PERSON] або її спадкоємця [PERSON] . Таким чином, у задоволенні вимоги про повернення виконаного за недійсним правочином слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed