Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надання послуг з постачання теплової енергії (централізоване опалення). Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, яке надає Уманське КП «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , у зв`язку з чим несе відповідальність за несплату наданих йому послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» на відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення. 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб -сайті опублікував текст типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одноставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отриманні послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. На відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме, на послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії). Відповідач не уклав зазначений договір, однак послугу з централізованого опалення (послуга з постачання теплової енергії) отримував. Враховуючи відсутність договору між позивачем та відповідачем, облік кількості відпущеної теплової енергії ведеться відповідно до затверджених Правил та обсягу спожитої у будинку послуги, що визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої\~наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315\~(далі - Методика розподілу). Нарахування відображається в особовому рахунку № [NUMBER] (зазначається щомісячно в рахунках на послугу) відкритого для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії (централізоване опалення) з урахуванням періоду надання послуг. Зважаючи на приписи ч.1 ст.\~11\~ЦК України відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Заборгованість відповідача перед позивачем за надання послуг з постачання теплової енергії (централізоване опалення) з жовтня 2020 року по квітень 2023 року становить 41841,12 грн., яка відповідачем в добровільному порядку не відшкодована, яку позивач просить стягнути з відповідача та стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 17.07.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками були вручені особисто відповідачу [PERSON] 22.07.2023. Станом на 18 вересня 2023 року на адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. У відповідності до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом із досліджених доказів встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, а саме з централізованого опалення, яке надає Уманське комунальне підприємство «Уманьтеплокомуненерго», та власником особового рахунку № [NUMBER] , оскільки він проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим несе відповідальність за несплату наданих йому послуг по теплопостачанню. 29.10.2021 позивач на своєму офіційному веб -сайті опублікував текст типового індивідуального договору по надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. За отримання послуги з постачання теплової енергії до 01.10.2022 нарахування позивачем проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 486 від 13.12.2018, яким встановлені одно ставкові тарифи на теплову енергію. З 01.10.2022 за отриманні послуги з постачання теплової енергії нарахування проводилися на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 359 від 23.09.2022. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»на відповідача було покладено обов`язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення. Проте, договору укладено не було, тому, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкритий для фіксації коштів, що надходять за послуги постачання теплової енергії. Відповідач отримував належні послуги, за що зобов`язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими відповідно до законодавства тарифами. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004. № 1875-IVспоживач\~зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67,68 Житлового кодексу України, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживач зобов`язаний щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, проводити оплату послуг за спожиту теплову енергію. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача грунтуються на нормах закону і повинні бути задоволені. На підставі\~ст.141\~ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved