Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-08 00:00:00

[PERSON] \~звернулася з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~боргу за договором позики. Позивач зазначав, що 05 лютого 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США та зобов`язувався повернути вказану позику через два місяці, що підтверджується власноручно написаною розпискою. Також, 04 червня 2021 року [PERSON] було отримано від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США із зобов`язанням повернути їх протягом двох тижнів, що також підтверджується власноручно написаною розпискою. До визначеного у розписках строку відповідач грошові кошти позивачу не повернув посилаючись на складний матеріальний стан. 14 червня 2021 року в порядку досудового врегулювання спору [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] претензію, але останній на неї ніяк не відреагував. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 2\~400 доларів США 00 центів, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 8\~000 гривень 00 копійок. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Хоменко І.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в прохальній частині позовної заяви просили про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечували. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі не подавав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 05 лютого 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США та зобов`язувався повернути вказану позику через два місяці, що підтверджується власноручно написаною розпискою (а.с. 6). 04 червня 2021 року [PERSON] було отримано від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США із зобов`язанням повернути їх протягом двох тижнів, що також підтверджується власноручно написаною розпискою (а.с.7). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved