Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30.03.2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2928101. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. У свою чергу, 27.09.2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та позивачем укладено договір факторингу №27092021, за умовами якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.09.2021 року до Договору факторингу №27092021 від 27.09.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4 842,00 грн., з яких: 1 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 342,00 грн. сума заборгованості за звичайними відсотками. 16\~квітня 2021\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Інвеструм»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№09790-04/2021. Кредитний договір\~також підписано\~електронним підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора,\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача. у подальшому 30.11.2021 року між ТОВ «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу №30112021-1, за умовами якого ТОВ «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 30.11.2021 року до Договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 100,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 100,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 16\~квітня 2021\~року між\~ТОВ «Кредитна\~установа «Європейська\~кредитна група»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№2522503544/668780.\~Кредитний договір,\~як і\~попередні,\~підписано електронним\~підписом позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора,\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону відповідача. Між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем 16.02.2022 року укладено договір факторингу №16022022, за умовами якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило за плату ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до Реєстру боржників від 16.02.2022 року до Договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 701,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 701,00 грн. сума заборгованості за відсотками. У порушення умов договорів відповідач зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим за [PERSON] рахується заборгованість на вказані вище суми. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 00-2928101 від 30.03.2021 в розмірі 4 842,00 грн., за кредитним договором № 09790-04/2021 від 16.04.2021 в розмірі 17 100,00 грн., за кредитним договором № 2522503544/668780 від 16.04.2021 в розмірі 19 701,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 08.03.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Лугіна С.А. в судовому засіданні просив відмовити у позові та пояснив, що відповідач заперечує укладення кредитних договорів. Звертав увагу на положення ч. 5 ст. 100 ЦПК України та відсутність у [PERSON] примірників даних договорів, а також на ту обставину, що в договорі від 30.03.2021 року відсутній електронний підпис у вигляді одноразового ідентифікатора. У свою чергу, в договорі від 16.04.2021 року відсутні докази видачі кредиту [PERSON] , як і в договорі від 30.03.2021 року. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.03.2021 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір №00-2928101 (а.с. 6-8). На виконання умов договору [PERSON] 30.03.2021 було перераховано на картковий рахунок 1 500,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 16.08.2022 року (а.с. 9). 16.04.2021 між ТОВ «Фінансова компанія Інвеструм» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір №09790-04/2021, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 18-19). Крім цього, сторонами підписано додаток №1 до кредитного договору (графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту) (а.с. 20). Додатковими угодами №3 ТОВ «Фінансова компанія Інвеструм» та [PERSON] погодили відстрочення виконання зобов`язання за кредитним договором до 18.05.2021 року, в подальшому до 29.05.2021 року (а.с. 21, 24). 16.04.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту №2522503544/668780, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн. (а.с. 34-35) Додатковою угодою №2 продовжено строк дії кредитного договору №2522503544/668780 до 14.06.2021 року (а.с. 37). Згідно з розрахунками розмір заборгованості за кредитним договором № 00-2928101 від 30.03.2021 становить 4 842,00 грн., за кредитним договором № 09790-04/2021 від 16.04.2021 - 17 100,00 грн., за кредитним договором № 2522503544/668780 від 16.04.2021 - 19 701,00 грн. (а.с. 13-14, 29, 43). У свою\~чергу,\~27.09.2021\~року між\~ТОВ «Качай\~Гроші» та\~позивачем укладено\~договір факторингу\~№27092021,\~за умовами\~якого ТОВ\~«Качай Гроші»\~відступило ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за\~плату право\~грошової вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~Реєстрі.\~Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~№1\~від 27.09.2021\~року до\~Договору факторингу\~№27092021\~від 27.09.2021\~року ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача в сумі 4 842,00 грн. (а.с. 10-12). 30.11.2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем укладено договір факторингу №30112021-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30.11.2021 року до Договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 100,00 грн. (а.с. 25-28). 16.02.2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем укладено договір факторингу №16022022, за умовами якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, до боржників, вказаних у Реєстрі. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16.02.2022 року до Договору факторингу №16022022 від 16.02.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 701,00 грн. (а.с. 38-42). Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Приписи частин 1, 3 статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8, 12 ст. 11 даного Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону №\~675-VIII визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Встановлено, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у передбаченому законом порядку набуло право грошової вимоги по згаданим вище кредитним договорам, [PERSON] прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак остання в порушення умов вказаних договорів не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Доводи представника відповідача про те, що згадані кредитні договори [PERSON] не підписувала суд оцінює критично, оскільки оспорювані кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладені. Таким чином, наявні усі підстави вважати, що при укладенні спірних договорів з [PERSON] кредитодавці дотримались вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону «Про споживче кредитування», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, на яких договори було укладено. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 684,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved