Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] 18 серпня 2022 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу 10/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , укладений в усній формі у вигляді розписки від 17.09.2019 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно з яким [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила 10/100 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; припинити право приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на житловий будинок літ. «В, в1» загальною площею 25,3 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона уклала письмову угоду з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] про те, що вона придбала, а [PERSON] та [PERSON] продали їй за 3000,00 доларів США свої 10/200\~часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та останні зобов`язались оформити цю угоду в нотаріальному порядку. Однак станом на сьогодні [PERSON] та [PERSON] відмовляються оформити цю угоду в нотаріальному порядку, стверджуючи при цьому, що вони свої частини вищевказаного домоволодіння продали позивачці, чим на їх думку виконали свої зобов`язання в повному обсязі, та йти до нотаріуса немає необхідності, що призвело до неможливості оформлення вищевказаної угоди в нотаріальному порядку. На сьогодні у позивачки відсутня можливість оформити вищевказану угоду в нотаріальному порядку та захистити свої майнові права, що змушує її звернутися до суду за захистом мого права власності з відповідними позовними вимогами. Таким чином, ураховуючи ту обставину, що продавці (сторони договору) відмовляються йти до нотаріусу для належного виконання договору купівлі-продажу, позивачка не може оформити вищевказану угоду в нотаріальному порядку, внаслідок чого позивачці потрібний судовий захист її права власності та наявна необхідність визнати за нею право власності на 10/100\~часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «В, в1» загальною площею 25,3 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м., та має право виділити частку у натурі із спільного майна. В зв`язку з тим, що їй необхідно було визнати договір купівлі-продажу між нею та [PERSON] та [PERSON] , таким, що відбувся, в неї не було можливості виділити свою частку зі спільного майна та визнати право власності на неї. Для оформлення документів належним чином і посвідчення відповідної угоди нотаріально, позивачка підготувала висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Приміщень, якими вони користуються з відповідачами спільно немає. За таких обставин [PERSON] з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку. Позивачка у судове засідання не з`явився. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про судове засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать підписи у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення,про причини неявки суду не повідомили, інші судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідачів було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на праві приватної спільної часткової власності належать в рівних долях 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS] підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2007, справа № 2-1664/2007. Крім того, встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] , було укладено письмову угоду з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] про те, що вона придбала, а [PERSON] та [PERSON] продали їй за 3000,00 доларів США свої 10/100\~часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується письмовою розпискою від 17 вересня 2019 року. Таким чином, позивачка позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію 10/100\~часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбаної за укладеним договором купівлі-продажу, оскільки договір купівлі-продажу не складено у формі, передбаченої чинним законодавством, а саме його нотаріальне посвідчення. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу, за адресою: [ADDRESS] , який виготовлено станом на 04 серпня 2022 року Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано [PERSON] , за нею значиться житловий будинок літ. «В, в1» загальною площею 25,3 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Інші 19/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Крисюк Л.В. 18.04.2001, за р.р. № 758. Інші 9/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2007 (справа №2-1528/2007). Інші 12/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2003 (справа №2-540/2003). Інші 15/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2006 (справа №2-2930/2006). Інші 15/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 05.03.1992, за р.р. № ІІ-396. Інші 20/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належать [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу № 442-к, зареєстрований Одеською товарною біржею 15.01.2002. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкту нерухомого майна, складеного КП «Інвентаризатор» за № 262 від 04.08.2022, за технічними показниками житловий будинок [ADDRESS] може бути поділено. Склад новоутвореного об`єкта та їх адреси: [ADDRESS] , в складі: житловий будинок літ. «В,в1» загальною площею 25,3 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м. Відповідно звіту про оцінку майна СПД [PERSON] від 06.09.2022, житловий будинок літ. «В,в1» загальною площею 25,3 кв.м., житловою площею 10,9 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.09.2022 оціночна вартість становить 60000,00 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~692\~ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Зобов`язання припиняється, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу домоволодіння дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу домоволодіння. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально посвідчено, є підстави для визнання договору купівлі-продажу, оформленого відповідно до розписки, дійсним. Крім того, відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. Законодавством передбачено, що такий виділ має здійснюватися за згодою усіх співвласників. Частина 1 статті 364 ЦК України,\~передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. (ч. 3\~ст. 364 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року,\~роз`яснив, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим (стосовно до ст. 119 ЦК України), \~ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об`єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об`єктів нерухомого майна в судовому порядку. Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. Ч. 1 ст. 15 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 № 7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. \~ \~ \~ \~ Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України,слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 10/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved