Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Крупка М.П. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 15 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №455. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №455. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, втрачено почуття любові та поваги, у них з відповідачем протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 19 липня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якій він вказав, що позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №455, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 квітня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] від 19 лютого 2010 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що спільне життя подружжя не склалось, у них з відповідачем зовсім протилежні погляди на сімейні цінності, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач визнав позов. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved