Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

07 квітня 2023 року позивач, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла. В обґрунтування позовних вимог посилаються, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом з ним в [ADDRESS] . Діти мають статус «дитина, позбавлена батьківського піклування», їм призначено опікунів, з якими вони проживають в місті Кременчуці, батько дітей, будучи особою, неодноразово судимою, після звільнення з місць позбавлення волі не звертався із заявою про повернення дітей, які перебувають під опікою у його родину. Під час здійснення профілактичних заходів [PERSON] було відвідано комісійно за місцем реєстрації та проживання в [ADDRESS] та встановлено, що електропостачання в будинку відсутнє через наявність заборгованості, у будинку брудно, спальних місць для дітей не має, куточки для навчання та розвитку відсутні, умов для задоволення санітарно-гігієнічних потреб доньок не має, він офіційно не працює, не має постійного заробітку, з часу звільнення з місць позбавлення волі про дітей ніяким чином не піклується, не цікавиться ними, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не спілкується з ними та надав заяву, де просив позбавити його батьківських прав відносно дітей. Вважають, що вказані обставини свідчать, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на нього законом, тому просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути з нього на особисті рахунки дітей, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України аліменти в розмір1/3 ч. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та накласти заборону на відчуження житла, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття. В судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю Федота М.В. надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бойченко О.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 64 та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 61. Мати дітей, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 367. Діти зареєстровані разом з батьком в будинку [ADDRESS] , фактично проживають з опікунами в місті Кременчук Полтавської області та мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується розпорядженнями Голови районної державної адміністрації від 25.02.2020 №50 та №51, від 24.03.2020 № 76, та № 77. Відповідач [PERSON] є особою неодноразово судимою, після звільнення 07.06.2022 з місць позбавлення волі, на протязі 2022-2023 років не звертався до Служби у справах дітей із заявою щодо вирішення питання повернення дітей в його родину на виховання та спільне проживання, що підтверджується довідками начальника служби у справах дітей №01-31/230 від 27.02.2023 та №01-21/72 від 28.02.2023, з дітьми не проживає, не цікавиться їх життям, не приймає участі в їх вихованні, матеріально не утримує, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до акта обстеження умов проживання [PERSON] від 24.02.2023 №15, в будинку [ADDRESS] , де проживає відповідач, відсутнє електропостачання, опалюється будинок дровами, які він знаходить на подвір`ї, в будинку порушено санітарно-гігієнічні норми: брудна підлога, стіни закопчені, спальні місця потребують упорядкування та зміни постільної білизни, продукти харчування відсутні. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 16 березня 2023 року № 60 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявляє свою байдужість до долі своїх дітей, участі у вихованні не приймає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, життям дітей, матеріально не утримує, що протирічить ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» та є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено. Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 183 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, суд стягує з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття на особисті рахунки дітей відкриті у відділенні Державного ощадного банку України. Щодо позовної вимоги про накладення заборони на відчуження житла, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає таке. Згідно ч.4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей. Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім`ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Згідно довідки Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області житловий будинок [ADDRESS] , де зареєстровані діти [PERSON] та [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Частиною 1 статті 248 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. З огляду на викладене суд позов задовольняє. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, який задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 5 368 грн. на рахунок держави.

Outcome: approved