Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради Київської області (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування позову позивач вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] - донька. За життя [PERSON] склав заповіт 14.02.2003 року, яким належний йому житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , та все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів дочці [PERSON] . Тож, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом є позивач, яка спадщину після смерті батька фактично прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном. Проте нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, оскільки при перевірці наданих документів, нотаріусом встановлено, що в Єдиному Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на житловий будинок, який увійшов до складу спадщини, що і змусило її звернутись до суду з вказаним позовом. Враховуючи викладене, позивач просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на: житловий будинок (літера А) загальною площею 75,4 кв.м, житловою площею 60,2 кв.м, який складається з приміщень: житлова 14,7 кв.м, житлова 9,4 кв.м, житлова 21,6 кв.м, житлова 14,5 кв.м, веранда 11,4 кв.м, веранда 3,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: веранда (літера а), веранда (літера а1), ганок (літера а2), літня кухня (літера Б), веранда (літера б), гараж (літера В), погріб (літера Г), сарай (літера Д), сарай (літера Ж), вбиральня (літера К), колодязь питний №1, хвіртка №2, ворота №3, огорожа №4, огорожа №5, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01.08.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 11.09.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в цей же день. Позивач, будучи належним\~чином повідомлена\~про розгляд\~справи,\~у судове\~засідання не\~з`явилася, в позові просила розглянути справу у її відсутність. Від її представника адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10), який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] донька (а.с. 12). За життя [PERSON] склав заповіт 14.02.2003 року, яким належний йому житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , та все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів дочці [PERSON] (а.с. 11). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 12.06.2023 року вказаний заповіт є чинним (а.с. 21-22). Тож, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом є позивач, яка спадщину після смерті батька фактично прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою №27 від 02.05.2023 року Макарівської селищної ради (а.с. 14). Факт того, що позивач є донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про шлюб (а.с. 8-9). Постановою приватного нотаріуса №02-38/1 від 12.06.2023 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , оскільки при перевірці наданих документів, нотаріусом встановлено, що в Єдиному Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на житловий будинок, який увійшов до складу спадщини (а.с. 24). З Виписки з погосподарської книги №28 від 02.05.2023 року Макарівської селищної ради, встановлено, що в погосподарській книзі №2 за 2001-2005 роки села Комарівка Макарівської селищної ради Бучанського (Макарівського) району Київської області, зроблено особистий запис №105, що власником будинку, який розташований в [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 26.01.2023 року, до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ,\~входить:\~житловий будинок\~(літера\~А)\~загальною площею\~75,4\~кв.м,\~житловою площею\~60,2\~кв.м,\~який складається\~з приміщень:\~житлова \~14,7\~кв.м,\~житлова \~9,4\~кв.м,\~житлова \~21,6\~кв.м,\~житлова \~14,5\~кв.м,\~веранда \~11,4\~кв.м,\~веранда \~3,8\~кв.м;\~господарські будівлі\~та споруди:\~веранда (літера\~а),\~веранда (літера\~а1),\~ганок (літера\~а2),\~літня кухня\~(літера\~Б),\~веранда (літера\~б),\~гараж (літера\~В),\~погріб (літера\~Г),\~сарай (літера\~Д),\~сарай (літера\~Ж),\~вбиральня (літера\~К),\~колодязь питний\~№1,\~хвіртка №2,\~ворота №3,\~огорожа №4,\~огорожа №5 (а.с. 15-17). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що були чинними на момент відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~534\~ЦК УРСР,\~кожний громадянин\~може залишити\~за заповітом\~усе своє\~ майно\~або частину\~його (не\~ виключаючи\~ предметів\~звичайної домашньої\~обстановки і\~вжитку)\~одній або\~кільком особам\~як тим,\~що входять,\~так і\~тим,\~що не\~входять до\~кола спадкоємців\~за законом,\~а також\~державі або\~окремим державним,\~кооперативним та\~іншим громадським\~організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ст.\~548\~ЦК УРСР\~прийнята спадщина\~визнається належною\~спадкоємцеві з\~моменту відкриття\~спадщини.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України (чинного на час розгляду справи), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, до складу спадщини увійшов житловий будинок, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивачів.

Outcome: approved