Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

04.08.2023 р АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 33030,00 грн заборгованості за кредитом, що виникла станом на 17.07.2023 р на підставі кредитного договору № б/н від 27.08.2010 р. Як вбачається з позовної заяви 27.08.2010 року [PERSON] підписав Анкету-Заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Приватбанком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві. Приватбанк виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором та видав відповідачу кредитну картку і встановив на картку кредитний ліміт, а відповідач скористався кредитним лімітом, але не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням. Станом на 17.07.2023 року у відповідача виникла заборгованість по кредиту перед Приватбанком у розмірі 33030,00 грн, з яких: 29008,33 грн - заборгованість за кредитом; 4021,67 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача в користь Приватбанка 33030,00 грн заборгованості за кредитом і 2684,00 грн судових витрат. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, відзив на позов або заяву про розгляд справи з участю сторін не подав. Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24, 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 27 серпня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 25, 26), в якій відсутня інформація про вид отриманої кредитної картки. Проте, у Анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] отримав "Дебетову особисту картку". Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання і його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач долучив до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с.27), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.28-52), Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) (а.с.23), Довідку про номер карток, які видавались [PERSON] на підставі Кредитного договору № б/н (а.с.24). Частиною першою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, належних та допустимих доказів про те, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, мав наувазі відповідач, підписуючи Анкету-заяву про приєднання. Позивачем також не доведено, який із запропонованих Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" був застосований при укладенні кредитного договору з відповідачем, оскільки у Анкеті-Заяві відсутні відомості про вид картки, яка видавалась відповідачу та вид тарифу. Суду також не надано позивачем доказів про те, що відповідач ознайомлений із змінами умов кредитування та обслуговування кредитної картки і погодився з такими змінами. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві відомостей про вид отриманої картки, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З наданих позивачем розрахунків заборгованості та виписки за договором №б/н вбачається, що станом на 17.07.2023 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № б/н від 27.08.2010 року становить 33030,00 грн, з яких: 29008,33 грн - заборгованість за кредитом; 4021,67 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.7-22, 60-88). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Тарифи з обслуговування кредитних карт та на Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені насайті: www:privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, який саме Тариф застосований до кредитного договору з відповідачем, та що саме долучений Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку. Крім того, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (27.08.2010) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04.08.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, тому у суду не має підстав вважати, що Умови та правила надання банківських послуг є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦПК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи і Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та їх розмір, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 03 липня 2019 року. Крім того, відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. У зв`язку із цим запропоновані позивачем Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи обслуговування кредитних карт не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 27.08.2010 р. Разом з тим, з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за отриманим і непогашеним кредитом в розмірі 29008,33 грн. Водночас, у задоволенні інших вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 88% або 2361,92 грн.

Outcome: partial