Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

22 травня 2023 року вказана позовна заява надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. В позовних вимогах позивач просить: розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 10 000,00 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що з 09.06.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народився син: [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на сімейне життя, що призводить до неможливості підтримання шлюбних відносин. Сторони спільно не живуть, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні стосунки, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, відповідач допомоги на утриманні дитини не надає, а тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини для належного його матеріального забезпечення. 04.08.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково - задовольнити вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнути аліменти в розмірі 2 500,00 грн. та розірвати шлюб. 24.08.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позові. 13.09.2023 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача наполягає на частковому задоволенні заявлених вимог. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу та стягнути аліменти в сумі 2 500,00 грн.. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, врахувавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 жовтня 2021 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що зроблено актовий запис №3. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу. Як зазначається в свідоцтві про народження дитини - [PERSON] , батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так, відповідач не надав суду доказів, що він сплачував аліменти на утримання сина чи надавав кошти добровільно до звернення позивача до суду з цим позовом, а позивачка зазначила, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні сина та не надає коштів на його утримання, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 22.05.2023 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач не довела витрати на утримання дитини в розмірі 20 000,00 грн. щомісячно, бажання позивача стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, а тому суд визначає аліменти в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 22 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial