Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

15.08.2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що у нього [INFO] народився син - [PERSON] , котрий на даний час мешкає разом зі своєю матір`ю. Також, [INFO] народилася донька від іншого шлюбу - [PERSON] , котра на даний час мешкає зі своєю матір`ю - [PERSON] . Судовим наказом, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми від 15.05.2018 року у справі № 592/4975/18 з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу Ковпаківського районного суду від 15.05.2023 року у справі № 592/5879/23 з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на тримання доньки [PERSON] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини. Також рішенням Ковпаківського районного суду від 14.07.2023 року у справі № 592/7662/23 з нього на користь [PERSON] були стягнені аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову - 02.06.2023 року. Позивач вказує, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, адже він має утримувати іще малолітню доньку, і непрацездатну дружину. За таких обставин позивач просить змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі судового наказу, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми від від 15.05.2023 року у справі № 592/5879/23 на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини на 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Так,\~з 18.09.2020\~року [PERSON] \~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з [PERSON] ,\~відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2020 року. Від шлюбу\~мають доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.2021 року, батьком якої є [PERSON] 15.05.2023 року Ковпаківським районним судом м.Суми видано судовий наказ у справі № 592/5879/23, згідно з яким з [PERSON] користь [PERSON] стягуються аліменти на тримання доньки [PERSON] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і до повноліття дитини. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України. Так, належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Крім того, відсутні документи, які б підтверджували, що з нього стягуються та він сплачує аліменти на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене та те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed