Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Позов обґрунтований такими обставинами. Житлово-будівельний кооператив «Університет-4» є балансоутримувачем, утримує багатоквартирний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , й прибудинкову територію навколо нього. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та членом житлово-будівельного кооперативу «Університет-4». Обов`язки співвласників передбачають своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Однак відповідач, в порушення законодавства та Статуту ЖБК не виконує свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, в зв`язку із чим за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 року у відповідача утворилася заборгованість в загальному розмірі 28488,51 грн. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзиву на позов до суду не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок стягнення заборгованості за комунальні послуги та регулюються Розділом І Книги V ЦК України, Главою 6 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про кооперацію». Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» року співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] було зареєстровано Житлово-будівельний кооператив «Університет-4», що підтверджується копією Статуту ЖБК «Університет-4» (а.с. 11-16). Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 квітня 2023 року №329329763 (а.с. 42). Відповідно до п. 1.1 Статуту, ЖБК «Університет-4» створений для обслуговування, ремонту житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок внесків членів ЖБК і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. Згідно п. 1.9. Cтатуту у своїй діяльності ЖБК керується Конституцією України, Законом України «Про кооперацію», Житловим кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, що діють на території України та цим Статутом. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооператив - юридична особа утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основ членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 3 вказаного закону передбачено, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Частиною 1 статті 6 Закону передбачено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до ст. 7 Закону, Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (ч.1 ст.8 Закону України «Про кооперацію»). Таким чином, приймаючи вищевикладене та положення Статуту позивача, ЖБК «Університет-4» як неприбуткова організація, частково шляхом самозабезпечення та частково шляхом залучення відповідних виконавців робіт та надавачів послуг, утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Встановлено, що відповідно до положень Статуту, ЖБК «Університет-4» було укладено відповідні договори: 01 листопада 2000 року №4191/1 з КП «Одесводоканал» щодо водопостачання та водовідведення у будинку [ADDRESS] ; 31 серпня 2022 року №10870 з ТОВ «Інфокс» щодо централізованого водопостачання та водовідведення у будинку [ADDRESS] ; 01 жовтня 2017 року з КП «Теплопостачання міста Одеси» №3328 щодо поставки теплової енергії у будинку [ADDRESS] ; 01 січня 2009 року №160/ОЖ/М/96 з ТОВ «Союз» про вивіз твердих побутових відходів (а.с. 20, 21-25, 29-30, 36-38). На виконання умов вищевказаних договорів, позивачем було сплачено надані послуги, що підтверджується виписками за рахунками, наявними в матеріалах справи (а.с. 26-28, 31-34, 39-41). Відповідно до п. 4.4. статуту Позивача якщо власник квартири не є членом ЖБК, то з ним укладається договір на відшкодування витрат по утриманню будинку і прибудинкової території та оплату комунальних послуг. Ухилення власника від укладення договору, не звільняє його від витрат по утриманню будинку і прибудинкової території та оплату комунальних послуг. Згідно п. 4.5. статуту Позивача власники квартир, які не були членами ЖБК, або одержали у власність квартиру в будинку ЖБК після реєстрації цього Статуту, стають членами ЖБК автоматично. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),колективний споживач). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 7.2 Статуту, член ЖБК зобов`язаний, крім іншого, виконувати вимоги Статуту ЖБК, рішення загальних зборів, зборів уповноважених і Правління ЖБК; вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі; обов`язки по здійсненню всіх платежів виникають у власника квартири з моменту придбання ним права власності на квартиру. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 15 червня 2020 року, 27 липня 2020 року, 29 серпня 2020 року, 15 вересня 2020 року, 29 жовтня 2020 року, 30 листопада 2020 року сплачувались комунальні платежі на рахунок ЖБК «Університет-4», що свідчить про обізнаність відповідача про наявні зобов`язання (а.с. 44-49). Судом встановлено, що через невиконання зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] , за період з 01 квітня 2020 року по 31 березня 2023 рік у відповідача виникла заборгованість у розмірі 26222, 66 грн, інфляційні витрати у розмірі 1690,80 грн та 3% річних у розмірі 575, 05 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Крім того, вимогами ст. 322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правомочність володіння, з-поміж іншого, покладає на власника тягар утримання майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання на рівні 3 % річних, а також обов`язок боржника відшкодувати інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що позовні\~вимоги ЖБК «Університет 4» до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 28488,51 грн., з яких: заборгованість у розмірі 26222,66 грн., інфляційні витрати у розмірі 1690,80 грн., 3% річних у розмірі 575,05 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що належить задовольнити. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривень. Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2684,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved