Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором позики №5-17/06-21 від 17 червня 2021 року в сумі 1481042, 55 грн., судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17 червня 2021 року між ФОП [PERSON] та громадянином України [PERSON] був укладений договір про надання безпроцентної позики №5-17/06-21. Згідно з зазначеним договором позивач як позикодавець, передав як відповідачеві як позичальнику грошові кошти в розмірі 1 802 803 грн (один мільйон вісімсот дві тисячі вісімсот три гривні) 41 коп. на безпроцентній основі (п.п. 1, 2 Договору позики), які відповідач зобов`язався повернути в порядку та на цмовах визначених договором позики. Строк повернення позики до 31 грудня 2021 року (п. 5 договору позики). Відповідач зобов`язався повернути позику рівними частинами згідно з графіком визначеним в п. 7 договору позики шляхом внесення грошових коштів через касу ФОП [PERSON] до повного погашення позики. Пунктом 7 договору позики визначено наступний порядок повернення позики: 257 543, 34 грн. не пізніше 30 червня 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 31 липня 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 31 серпня 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 30 вересня 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 31 жовтня 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 30 листопада 2021 року; 257 543, 34 грн. не пізніше 31 грудня 2021 року. Передача позивачем відповідачу суми позики визначеної в договорі позики підтверджується наступними документами: Видатковий касовий ордер від 17.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Розписка від 17.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Видатковий касовий ордер від 18.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Розписка від 18.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Видатковий касовий ордер від 22.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Розписка від 22.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Видатковий касовий ордер від 23.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн Розписка від 23.06.2021 року на суму 332 803, 00 грн А також розпискою відповідача від 23.06.2021 року. Однак, графік повернення позики, що визначений п. 7 договору позики, відповідачем дотриманий не був. Так, відповідач повернув позивачеві позику частково та з порушенням визначених договором строків, а саме: 13.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 1); 14.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 2); 17.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 3); 18.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 4); 19.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 5); 20.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 6); 21.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 45 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 8); 24.01.2022 року відповідач сплатив позивачеві 35 530, 40 грн. (прибутковий касовий ордер № 10); 11.02.2022 року відповідач сплатив позивачеві 15 000, 00 грн. (прибутковий касовий ордер № 13). Однак, станом на 06.07.2022 року відповідачем повернуто 365 530, 40 грн позики та наявна прострочена заборгованість в сумі 1437273, 01 грн. З метою досудового врегулювання за договором, позики на адресу відповідача було надіслано претензію за № 01-10/21 від 20.01.2022 року, з приводу добровільної сплати заборгованості. Однак, заборгованість відповідачем в повному обсязі погашена не була. Таким чином, за період з 01.07.2021 року (початок фактичного виникнення заборгованості) по 23.02.2022 року (до введення в Україну правового режиму воєнного стану), відповідачу нараховано інфляційні збитки на 3 % річних від простроченої суми, а саме: індекс інфляції = 23 236,37 грн; 3 % річних від простроченої суми = 20 533, 17 грн. Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року відмовлено у клопотанні про зупинення провадження у цивільний справі. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно й належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики №5-17/06-21, предметом якого було передання у власність позичальника грошових коштів у сумі 1 802 803 (один мільйон вісімсот дві тисячі вісімсот три гривні) 41 коп. на безпроцентній основі. За умовами договору позики строк повернення був до 31.12.2021 року п.5 договору позики, відповідачем повернуто 365 530, 40 грн (частину позики) та наявна прострочена заборгованість в сумі 1437273,01 грн. Пунктом 7 встановлено графік повернення суми позики позикодавцеві. Пунктом 9 Договору позики визначено, що строк повернення позики може бути скорочений в односторонньому порядку за бажанням позичальника. Позичальник має право достроково повернути позику повністю або частково. У цьому випадку повернення здійснюється шляхом внесення позичальником відповідних сум грошових коштів в касу позичальника. Пунктом 11 Договору позики вбачається, що при порушенні Позичальником строку повернення позики (п. 5 Договору) він зобов`язується сплатити позикодавцю пеню в розмірі 20 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики. Відповідно до наданого позивача розрахунку за період з 01.07.2021 року по 23.02.2022 року відповідачу нараховано інфляційні збитки та 3 % річних від простроченої суми, а саме індекс інфляції =23 236, 37 та 3% річних від простроченої суми =20 533,17 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідач погодився з умовами про строк і порядок повернення позики, про що свідчить особистий підпис відповідача в договорі позики та власноруч написана ним розписка. За приписами ч. 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час з прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Станом на дату подання позовної заяви сума основного боргу становить 1481042,55 грн. Щодо нарахування індексу інфляції на борг суд зазначає таке. Що зазначених правовідносин сформульовано правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду№ 130/2604/18 від 03.03.2021. Так, за змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у загальній сумі 1481042, 55 грн. з яких: 1437 273, 01 грн. сума основного боргу, 23 236, 37 грн індекс інфляції та 20 533, 17 грн 3% річних. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові - судовий збір в розмірі 12405,00 грн.

Outcome: approved