Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач, через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом зняття арешту з квартири [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.11.2021 року позивачу стало відомо про арешт вищезазначеної квартири. Підставою державної реєстрації обтяження зазначена постанова про арешт майна боржника у виконавчому провадженні [NUMBER] від 17 грудня 2020 року, видана приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г., а підставою для внесення запису -рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55926681 від 24 грудня 2020 року. Особою, майно права якої обтяжується, вказаний [PERSON] . З інформації про виконавче провадження [NUMBER] у Автоматизованій системі виконавчого провадження, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, дані якої є загальнодоступними, вбачається, що виконавче провадження відкрито 17 грудня 2020 року, боржником в ньому зазначений [PERSON] , стягувачем [PERSON] . Позивач не є та не був стороною зазначеного виконавчого провадження, а тому не отримував жодного прийнятого в рамках нього документу. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що арешт квартири перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, також зважаючи на те, що відсутні підстави для існування такого арешту, позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. від 13.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Позивач та його представниця до суду не з`явилися, представниця позивача надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд ухвалив, проводити розгляд справи за відсутністю також третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з огляду на таке. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії та номеру б/н, виданим 23 травня 2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської адміністрації (а.с. 8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №286894610 від 26 листопада 2021 року (а.с. 9-10), а також постановою Верховного Суду від 22 березня 2021 року у справі №756/6374/17. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження [NUMBER], 17.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Таранченком В.Г. відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/18985/20 від 16.12.2020 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження на все майно [PERSON] , в межах суми позову, а саме 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу (а.с 77-78, 80, 84). Крім того, 17.12.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Таранченком В.Г. в межах виконавчого провадження № [NUMBER] накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 238747318 від 24.12.2020, право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано 28.04.2017 року за [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., підстава для державної реєстрації: свідоцтво, серія та номер: 1524, виданий 28.04.2017, видавник Куксова М.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, запис про право власності №202122942. Однак Постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2020 визнано недійсними Протокол проведення електронних торгів № 247900 від 05 квітня 2017 року, відповідно до якого [PERSON] придбав за 3 148 207,80 грн. квартиру [ADDRESS] ; визнано недійсним Акт про проведені електронні торги від 21 квітня 2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Поліщук В.В. затверджений начальником Попович Я.В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем [PERSON] ; визнано недійсним свідоцтво від 28 квітня 2017 року, видане приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Куксовою М.С., згідно якого [PERSON] є новим власником квартири [ADDRESS] та скасовано запис про право власності №202122942, внесений приватним нотаріусом Куксовою М.С. 28 квітня 2017 року згідно якого за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.11-17). Постановою Верховного Суду від 22.03.2021 року постанова Київського апеляційного суду від 10.12.2020 року залишено без змін та відновлено дію цієї постанови (а.с.18-28). Отже, на момент розгляду справи власником квартири [ADDRESS] позивач є одним власником цієї квартири. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1,2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Як вбачається з відповіді приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченка В.Г. на адвокатський запит, станом на 03.02.2022 виконавчі документи, боржником за яким є [PERSON] , на примусовому виконанні приватного виконавця Татарченка В.Г. не перебувають, у зв`язку з чим всупереч положенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не знято арешт, що був накладений на його майно. Таким чином у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження належним позивачу майном, оскільки позивач [PERSON] не є стороною виконавчому провадженні, в межах якого накладалася заборона, його майно перебуває у обтяженні без будь-яких підстав. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Тому суд вважає правильним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved