Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 10.11.2021 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено Кредитний договір №110112021. Згідно з умовами Кредитного договору Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальникові у кредит грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути до 10.11.2023 року наданий йому кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних. В подальшому 11.11.2021 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено Кредитний договір №111112021. Згідно з умовами Кредитного договору Кредитодавець зобов`язувався надати Позичальникові у кредит грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., а Позичальник зобов`язувався повернути до 11.11.2023 року наданий йому кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних. Кредитодавець свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконав належним чином. В свою чергу Позичальник, в порушення умов Кредитного договору не в повній мірі та невчасно сплачував належні платежі, пов`язані із користування кредитним коштами. Для забезпечення виконання зобов`язань за даним Кредитним договором між Кредитодавцем, Позичальником та [PERSON] , 10.11.2021р. та 11.11.2021 р. також було укладено Договори поруки №110112021 та №11112021. Згідно з умовами даного Договору поруки Поручитель в солідарному порядку у повному обсязі поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором. Позичальнику та Поручителю було відправлено лист-повідомлення (вимогу) про дострокового повернення частини позики, що залишилася. Оскільки кредит належним чином не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 98\~090,46 грн., а заборгованість по відсотках, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 75\~139,96 грн. А тому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість станом на 24.03.2023 року в сумі 173 230,42 грн. та понесені судові витрати. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.06.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно через поштове повідомлення, про поважні причини неявки суд не повідомили та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 100 000 грн., а саме 50\~000 грн. за кредитним договором №110112021 та 50\~000 грн. за - №111102021, який зобов`язалась повернути та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних (п.1.1 Кредитних договорів). Кредит надався на строк 24 місяці, з кінцевим терміном повернення 10.11.2023 року та 11.11.2023 р., що підтверджується копією кредитних договорів №110112021 від 10.11.2021 року та №111112021 від 11.11.2021 (а.с.4-7). Кредитодавець свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконав належним чином, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 10.11.2021 року та 11.11.2021 року (а.с.8-9). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з [PERSON] \~\~укладено договори поруки №110112021 від 10.11.2021року та №111112021 від 11.11.2021 року (а.с. 10-11). Згідно з п. 4.1. Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Так, статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Пунктом 3.1.1 кредитного договору від 17.11.2021 року передбачено, що кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла\~щонайменше на три календарні місяці. Заборгованість внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, позичальник станом на 24.03.2023 року становить 173\~230,42 грн., з них 98090,46 грн.\~тіло кредиту, а заборгованість по відсотках, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, складає 75\~139,96 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 24.03.2023 року (а.с. 14). Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3, 4 частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У\~статті 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора, як позивача, забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). За правилом ч. 1\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як зазначено у ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Частиною 1\~ст. 554 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За правилами ч. 2\~ст. 554 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2\~ст. 553 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, пунтком 3.1. Договорів поруки від 10.11.2021 року та 11.11.2021 року передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов?язань за Кредитним договором Поручитель зобов`язується не пізніше з календарних днів з моменту повідомлення Кредитором про невиконання або неналежного виконання Боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити Кредитору відповідну суму грошових коштів. У випадку невиконання чи неналежного виконання однією із сторін зобов`язань за цим Договором, недобросовісна сторона зобов`явана відшкодувати другій стороні завдані таким невиконанням збитки (7.1. Договорів поруки від 10.11.2021 року та 11.11.2021 року). Кредитною спілкою «Український ощадний банк» Позичальнику та Поручителю було відправлено лист-повідомлення (вимогу) про дострокового повернення частини позики, що залишилася та виконання зобов`язань поручителя (а.с. 12), що також підтверджується копією фіскальних чеків з АТ «Укрпошта» (а.с.13). Враховуючи те, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку КС «Український ощадний банк» не повернуті, а також вимоги ч.2\~ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд\~шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно з розрахунком заборгованості становить 173\~230,42 грн., яка складається з 98090,46 грн. заборгованості за тілом кредита та 75139,96 по відсотках. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача Кредитна спілка «Український ощадний банк» необхідно солідарно стягнути заборгованість в сумі 173\~230,42 грн., задовольнивши позовні вимоги. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі у своїй постанові «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved