Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

17.10.2022 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Керницька О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за договорами позики. В обгрунтування позовних вимог, позивач [PERSON] зазначив, що 02.06.2021 року між ним та [PERSON] був укладений Договір позики №02, відповідно до якого позикодавець передає у борг позичальнику, а позичальник приймає у борг від позикодавця грошові кошти у розмірі 5501,00 доларів США та Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику, тобто 5501,00 доларів США в строк до 30.09.2021 року відповідно до встановленого графіку. У випадку порушення позичальником, хоча б одного з термінів/строків повернення позики, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. На підтвердження отримання [PERSON] коштів було складено розписку, за якою [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5501 доларів США 00 центів та отримані кошти [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021. 02.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №1, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку щодо повернення кредитору суми боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021, укладеним між кредитором і боржником, на загальну суму 5501 доларів США 00 центів. За умовами даного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. 19.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики, відповідно до умов якого сторони домовились внести зміни до договору позики №02 від 02.06.2021 року. В новій редакції за цим Договором Позикодавець передає в якості позики у власність Позичальникові, а Позичальник приймає у борг від Позикодавця грошові кошти у розмірі 8830,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті в строк до 31.07.2022 року включно відповідно до встановленого графіку. Сторони домовились, що у випадку порушення графіку та/або порядку та/або хоча б одного з термінів/строків повернення суми позики (частини позики), Позичальник сплачує Позикодавцю: пеню у розмірі 1 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми, а також проценти за користування чужими коштами у розмірі 20 процентів річних від несвоєчасно повернутої суми позики (частини позики). На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 [PERSON] власноручно була складена розписка, за якою [PERSON] під час написання розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 3329 доларів США 00 центів та отримані кошти у сумі 8630 доларів США 00 центів [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021 та договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. 19.01.2021 [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №1, відповідно до п. 1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку щодо повернення кредитору суми боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021, укладеним між кредитором і боржником, на загальну суму 8830 доларів США 00 центів. Договором поруки №1 від 19.01.2022 передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. 29.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики, відповідно до якого сторони домовились внести зміни до договору позики №02, укладеного Сторонами 02.06.2021 року. За цим Договором Позикодавець передає в якості позики у власність Позичальникові, а Позичальник приймає у борг від Позикодавця грошові кошти у розмірі 9007,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику (у борг), в строк до 31.12.2022 року включно відповідно до встанволеного графіку. На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021, [PERSON] власноручно була складена розписка, за якою [PERSON] під час написання розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 9007 доларів США 00 центів та отримані кошти [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021 та договорів про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. Таким чином, оскільки [PERSON] свого зобов`язання за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 не виконав, сплатив лише 1413 доларів США і не повернув позивачу решту суми боргу, існують правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] суми боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 у розмірі 7594,00 доларів США, а [PERSON] та [PERSON] , в свою чергу, в силу вимог закону та відповідного договору поруки є солідарними боржниками із [PERSON] і відповідають перед кредитором за порушення [PERSON] своїх зобов`язань, що випливають із Договору позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. Окрім того, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути штрафні санкції за порушення виконання зобов`язання, а саме 20% річних у розмірі 326,70 доларів США, пеню у розмірі 16,34 доларів США, 20% за користуванням чужими коштами у розмірі 326,70 доларів США, штрафу у розмірі 1801,40 доларів США, а всього слід стягнути 10\~065,14 (десять тисяч шістдесят п`ять) доларів США 14 центи. 04.01.2023 року відповідачами за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Толюпа О.О., заявлено зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання поруки припиненою та відсутності права вимоги за договором поруки. В обгрунтування зустрічного позову, позивачами [PERSON] та [PERSON] зазначено, що 02.06.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №02 за яким [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5501 доларів США, які [PERSON] зобов`язувався повернути до 31.09.2021 року. Поручителем за вищезазначеним договором позики №02 від 02.06.2021 року виступив [PERSON] в підтвердження чого 02.06.2021 року було укладено та підписано договір поруки згідно якого [PERSON] поручився перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку щодо повернення кредитору суми боргу за договором позики №02 від 02.06.2021 року на загальну суму 5501,00 дол. США. Відповідно до Договору поруки №1 від 02.06.2021 року зміни та доповнення, додатки до цього договору поруки є його невід`ємною частиною і мають юриличну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами. Як зазначає позивач по первісному позову до Договору Позики №02 від 02.06.2021 року було внесено зміни декілька разів шляхом укладення Договору від 19.01.2022 року про внесення змін до договору позики шляхом викладення пунктів договору в новій редакції, до поичальник приймає у борг від позикодавця грошові кошти у розмірі 8830,00 доларів США, а окрім процентів за користування коштами, річних та пені з`явився новий вид відповідальності за порушення зобов`язання - штраф, а отже внесено зміни до основного договору шляхом зміни істотних умов, а саме суми позики, строків повернення. графіку платежів, новий вид відповідальності за порушення зобов`язання штраф. Вказані зміни не були доведені до відома [PERSON] , який такі зміни не погоджував, договір не підписував та не виступав поручителем, натомість поручителем за Договором про внесення змін до договору позики від 19.01.2022 року виступила [PERSON] . Згідно Договору поруки №1 від 19.01.2022 року [PERSON] поручилась перед кредитором за боржника - [PERSON] на загальну суму боргу 8830.00 доларів США. Згідно Розписки [PERSON] від 19.01.2022 року за Договором про внесення змін до договору позики від 19.01.2022 року додатково отримав від [PERSON] 3329,00 дол США до раніше отриманих коштів у розмірі 5501,00 дол. США, але згідно Договору поруки №1 від 19.01.2022 року [PERSON] поручилась за виконання всієї суми взятої в борг. Ще одна зміна основного Договору позики №02 від 02.06.2021 року була здійснена 29.07.2022 року шляхом укладення між [PERSON] та [PERSON] . Договору про внесення змін до договору позики згідно якого сторонами внесено зміни до Договору позики №02 від 02.06.2021 року згідно з якими позикодавець передає в якості позики у власність позичальникові, а позичальник приймає у борг від позикодавця кошти у розмірі 9007,00 доларів США в строк до 31.12.2022 року. Отже, відповідачами за зустрічним позовом втретє внесено зміни до Договору позики №02 від 02.06.2021 року. Проте, з вищезазначеними змінами та взагалі умовами договору не були ознайомлені ні [PERSON] , ні [PERSON] . Але, позивачі за зустрічним позовом наголошують, що без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, немає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед позикодавцем, а будь-які зміни мають відбуватися з врахуванням волевиявлення та повідомленням, крім сторін договору, також поручителів. Окрім того, позивачами за зустрічним позовом вказано, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Зважаючи на наведене, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку, який є преклюзивним, жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права, кредитор вчиняти не вправі. Зважаючи на викладене, позивачі за зустрічним позовом просять визнати договір поруки припиненим, право вимоги за договором поруки відсутнім. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2022 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 26.10.2022 року від позивача по справі за первісним позовом [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме \~ \~ \~ \~стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] (у межах суми, що існувала до зміни зобов`язання, а саме 5501,00 доларів США) та [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 у розмірі 7 594 доларів США, а також 20% річних у розмірі 326,70 доларів США, пеню у розмірі 5 962,40 доларів США, 20% за користуванням чужими коштами у розмірі 326,70 доларів США, штрафу у розмірі 1801,40 доларів США, а всього 16 011 доларів США 20 центів. 20.12.2022 року від відповідачів по справі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останні повністю заперечили проти задоволення первісного позову, вказавши, що не можуть виступати поручителями за укладеними із [PERSON] договорами позики у звязку із тим, що їх не було повідомлено належним чином про внесення змін до первісного договору позики, а відповдіно не було повідомлено про збільшення сум, зміну графіків платежів та зміну заходів відповідальності за невиконання [PERSON] зобов`язання. 10.03.2023 року від відповідача по справі за зустрічним позовом [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов, у якому останній заперечує повністю проти задоволення зустрічного позову з тих підстав, що як первісний договір позики, так і наступні зміни до нього були відомі поручителям, про що свідчить підписання відповідних договорів поруки. Так, договір поруки з [PERSON] передбачає, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. В свою чергу, договір поруки з [PERSON] передбачає, що поручитель надає повну, безумовну і безвідкличну згоду відповідати перед кредитором у повному обсязі як солідарні боржники у випадку внесення будь-яких змін та/або доповнень до Договору позики, що укладений між кредитором та боржником, зокрема, але не виключно, у випадку зміни суми позики (збільшення або зменшення), графіку повернення суми позики, розміру та/або порядку оплати штрафних санкцій, процентів тощо. У випадку внесення будь-яких змін та/або доповнень до Договору позики, що укладений між кредитором і боржником, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Сам ж договір поруки діє до повного виконання зобов`язання боржником. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.04.2023 року підгтотовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28.06.2023 року було залишено буз розгляду заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову, яка була подана 20.10.2022 року, та повернуто судовий збір в розмірі 1984,80 грн. Позивач-відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без їх участі, первісний позов підтримали в повному обсязі, проти задоволення зустірчного позову заперечили. Відповідачі-позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник в судове засідання не зявились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, проти задоволення первісного позову заперечили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики № 02. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору позикодавець передає у борг позичальнику, а позичальник приймає у борг від позикодавця грошові кошти у розмірі 5501,00 доларів США, та Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику, тобто 5501,00 доларів США. Згідно з п. 2.1 Договору позики № 02 від 02.06.2021 повернення суми позики здійснюється позичальником позикодавцю в термін до 30 вересня 2021 року відповідно до графіку. Позичальник повертає позикодавцю суму позики в готівковій формі в іноземній валюті, тобто в доларах США. Відповідно до п. 2.2 Договору позики № 02 від 02.06.2021 сторони погодили, що факт передачі позикодавцем зазначеної в п. 1.1 цього договору суми коштів засвідчується розпискою позичальника. В силу п. 3.1 Договору позики № 02 від 02.06.2021, у випадку порушення позичальником, хоча б одного з термінів/строків повернення позики, визначених в п. 2.2 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідно до п. 4.1 Договору строк дії цього Договору починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальнику суми позики, що підтверджується розпискою Позичальника, та закінчується після повного виконання прийнятих на себе зобов`язань Сторонами відповідно до умов Договору. Відповідний договір підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. за реєстровим номером №1443. На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021 у цей день, 02.06.2021, [PERSON] власноручно була складена розписка, за якою [PERSON] під час написання розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5501 доларів США 00 центів та отримані кошти [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021. 02.06.2021 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №1, відповідно до п. 1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку щодо повернення кредитору суми боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021, укладеним між кредитором і боржником, на загальну суму 5501 доларів США 00 центів. Пунктами 2, 4 Договору поруки №1 від 02.06.2021 передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Вказаний договір поруки підписаний сторонами та боржником. 19.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики, відповідно до п.1 якого сторони домовились внести зміни до договору позики №02 від 02.06.2021 року. Відповідно до п.1.1 та п.1.2 Договору позики в новій редакцій за цим Договором Позикодавець передає в якості позики у власність Позичальникові, а Позичальник приймає у борг від Позикодавця грошові кошти у розмірі 8830,00 доларів США, та Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику (у борг), тобто 8830,00 доларів США. Повернення суми позики (суми боргу) здійснюється Позичальником в готівковій формі в іноземній валюті (доларах США) в строк до 31 липня 2022 року включно відповідно до встанволеного графіку. Факт повернення Позичальником Позикодавцю суми позики (частини суми позики) за цим Договором має бути підтверджений заявою (заявами) Позикодавця (уповноваженого представника Позикодавця), справжність підпису на якій (яких) засвідчується нотаріально, або квитанцією про передачу грошових коштів в депозит нотаріуса, нотаріальної контори у випадках, передбачених законодавством. Пунктом 1.3 Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики передбачено, що сторони домовились, що у випадку порушення Позичальником графіку та/або порядку та/або хоча б одного з термінів/строків повернення суми позики (частини позики), визначених в пункті 2.1 цього Договору, та/або інших умов цього Договору Позичальник сплачує Позикодавцю: пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми боргу (суми позики) за кожен день прострочення, а також 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми (ч. 2 ст. 625 ЦК України), а також проценти за користування чужими коштами у розмірі 20 (двадцять) процентів річних від несвоєчасно повернутої суми позики (частини позики). Проценти річних та проценти за користування чужими коштами підлягають оплаті за весь період прострочення Позичальником зобов`язання. У разі, якщо прострочення термінів/строків повернення суми позики (частини позики) триває більше, ніж 10 (десять) календарних днів, Позичальник додатково сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від загальної суми боргу (суми позики), визначеної в п. 1.1 цього Договору. На підставі частини 1 статті 259 ЦК України та згідно із цим Договором Сторони дійшли згоди про те, що позовна давність за вимогами Позикодавця про стягнення боргу (суми позики), пені, штрафу, процентів річних та процентів за користування коштами установлюється тривалістю 10 (десять) років. Згідно з п. 4.1. Договору строк дії цього Договору починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальнику суми позики та закінчується після повного виконання прийнятих на себе зобов`язань Сторонами відповідно до умов Договору. Вказаний договір підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. та зареєстрованим за №123. На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 у цей день, 19.01.2022, [PERSON] власноручно була складена розписка, за якою [PERSON] під час написання розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 3329 доларів США 00 центів та отримані кошти у сумі 8630 доларів США 00 центів [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021 та договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. 19.01.2021 [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №1, відповідно до п. 1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] обов`язку щодо повернення кредитору суми боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021, укладеним між кредитором і боржником, на загальну суму 8830 доларів США 00 центів. Пунктами 2, 4 Договору поруки №1 від 19.01.2022 передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Вказаний договір підписаний сторонами та боржником. Також, 29.07.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про внесення змін до договору позики, відповідно до п.1 якого сторони домовились внести зміни до договору позики №02 від 02 червня 2021 року. У новій редакції за Договором позики Позикодавець передає в якості позики у власність Позичальникові, а Позичальник приймає у борг від Позикодавця грошові кошти у розмірі 9007,00 доларів США, та Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю в строки і у порядку, зазначені в цьому Договорі, таку ж суму грошових коштів в іноземній валюті, яка отримана у позику (у борг), тобто 9007,00 доларів США. Повернення суми позики (суми боргу) здійснюється Позичальником в готівковій формі в іноземній валюті (доларах США) в строк до 31 грудня 2022 року включно відповідно до встанволеного графіку. Пунктом 1.4 Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики було доповнено Договір позики пунктом 5.9 наступного змісту: на підставі частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України Сторони домовилися, що на правовідносини між Сторонами, що виникли на підставі цього Договору, не поширюється та не застосовується пункт 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. У разі прострочення Позичальником виконання грошового зобов`язання за цим Договором, Позичальник не звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь Позикодавця неустойки (штрафу, пені) та процентів, визначених цим Договором, за таке прострочення, нараховані у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та після його припинення або скасування». Відповідний договір підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. за реєстром №2243. На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 у цей день, 29.07.2022, [PERSON] власноручно була складена розписка, за якою [PERSON] під час написання розписки отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 9007 доларів США 00 центів та отримані кошти [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] відповідно до умов Договору позики №02 від 02.06.2021 та договорів про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. Так як зобов`язання боржником не виконувалось з метою врегулювання ситуації 19.08.2022 [PERSON] звернувся до [PERSON] з заявою, відповідно до якої повідомив, що позикодавець порушив свої зобов`язання за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2022. У відповідній заяві було висунуто вимогу дострокового повернення суми позики в іноземній валюті у повному обсязі та сплати усіх штрафних санкцій, процентів річних та процентів за користування коштами у тридцятиденний строк з моменту отримання цієї вимоги. Аналогічні вимоги були надіслані поручителям [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається іх розписки [PERSON] . 28.08.2022 року [PERSON] погасив частину заборгованості та передав [PERSON] частину грошових коштів у сумі 860 доларів США. Також, як зазначено позивачем-відповідачем [PERSON] у первісному позові, 07.08.2022 року [PERSON] погасив частину заборгованості та передав [PERSON] частину грошових коштів у сумі 100 доларів США; а 20.09.2022 [PERSON] повернув [PERSON] кошти у сумі 12\~725,00 грн, що еквівалентно 453 долари США по курсу НБУ станом на дату проведення розрахунку, шляхом переказу на банківський рахунок [PERSON] . В іншій частині зобовязання в добровільному порядку виконано не було та на момент звернення до суду із первісним позовом заборгованість [PERSON] перед [PERSON] , що виникла на підставі Договору позики №02 від 02.06.2021, Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 складає в загальному 7594 долари США. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до вимог договору та вказаного кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частин 1,2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг, так і дати її отримання. За умовами письмового Договору позики №02 від 02.06.2021, що укладений між позивачем та [PERSON] , останній зобов`язаний повернути позивачу суму позики, яка складає 5501,00 доларів США у термін до 30 вересня 2021 року, а складена власноручно [PERSON] розписка засвідчує як факт укладення в письмовій формі Договору позики №02 від 02.06.2021 так і отримання [PERSON] зазначеної в розписці суми позики у борг із зобов`язанням її повернути позивачу. Також, за умовами письмового Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021, що укладений між позивачем та [PERSON] , останній зобов`язаний повернути позивачу суму позики, якої загальна сума складає 8830,00 доларів США у термін до 31 липня 2022 року, що підтверджєуться складеною власноручно [PERSON] розписка від 19.01.2022. За умовами письмового Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021, що укладений між позивачем та [PERSON] , останній зобов`язаний повернути позивачу суму позики, якої загальна сума складає 9007,00 доларів США у термін до 31 грудня 2022 року, що підтверджєуться складеною власноручно [PERSON] розписка від 29.07.2022 року. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає (ч. 2 ст. 545 ЦК України). З доказів, наданих суду вбачається, що ні [PERSON] , як позичальник, ні [PERSON] та [PERSON] , як поручителі, не виконали зобов`язання боржника [PERSON] , які випливають із Договору позики №02 від 02.06.2021, Договору від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договору від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3\~% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3\~% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Відповідно до п. 3.1 Договору у новій редакції від 29.07.2022 у випадку порушення Позичальником графіку та/або порядку та/або хоча б одного з термінів/строків повернення суми позики (частини позики), визначених в пункті 2.1 цього Договору, та/або інших умов цього Договору Позичальник сплачує Позикодавцю: пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми боргу (суми позики) за кожен день прострочення, а також 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми (ч. 2 ст. 625 ЦК України), а також проценти за користування чужими коштами у розмірі 20 (двадцять) процентів річних від несвоєчасно повернутої суми позики (частини позики). Проценти річних та проценти за користування чужими коштами підлягають оплаті за весь період прострочення Позичальником зобов`язання. У разі, якщо прострочення термінів/строків повернення суми позики (частини позики) триває більше, ніж 10 (десять) календарних днів, Позичальник додатково сплачує Позикодавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від загальної суми боргу (суми позики), визначеної в п. 1.1 цього Договору. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За змістом статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В силу п. 3.1 Договору позики №02 від 02.06.2021 в редакції від 29.07.2022, у випадку порушення позичальником, хоча б одного з термінів/строків повернення позики, визначених в п. 2.3 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Суд бере до уваги обрахунки, проведені позивачем за первісним позовом як такі, що відповідають дійсності, а отже з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом з врахуванням збільшення позовних вимог позивачем за первісним позовом на підставі положень ст. 49 ЦПК України належить стягнути, окрім основної суми заборгованості у розмірі 7 594 доларів США, також 20% річних у розмірі 326,70 доларів США, пеню у розмірі 5 962,40 доларів США, 20% за користуванням чужими коштами у розмірі 326,70 доларів США, штрафу у розмірі 1801,40 доларів США, а всього 16 011 доларів США 20 центи. Щодо зустрічного позову, заявленого відповідачами за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Толюпа О.О., суд зазначає наступне. Порука є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання (частина перша статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього кодексу. Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами договорів поруки, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. У зустрічному позові позивачі [PERSON] , [PERSON] та їхній представник зазначають, що в результаті внесення змін до Договору Позики №02 від 02.06.2021 року шляхом укладення Договору від 19.01.2022 року про внесення змін до договору позики було збільшено розмір відповідальності відповідача за первісним позовом [PERSON] шляхом викладення пунктів договору в новій редакції, де позичальник приймає у борг від позикодавця грошові кошти у розмірі 8830,00 доларів США, а окрім процентів за користування коштами, річних та пені з`явився новий вид відповідальності за порушення зобов`язання - штраф, а отже внесено зміни до основного договору шляхом зміни істотних умов, а саме суми позики, строків повернення. графіку платежів, новий вид відповідальності за порушення зобов`язання штраф. Вказані зміни не були доведені до відома [PERSON] , який такі зміни не погоджував, договір не підписував та не виступав поручителем. Суд зазначає, що твердженя позивача за зустрічним позовом [PERSON] про збільшення осбсягу його відповідальності суд залишає без уваги, оскільки у первісній позовній заяві позивачем заявлена наступна позовна вимога стосовно відповідача [PERSON] : «стягнути солідарно з [PERSON] , та [PERSON] , заоргованість у межах суми, що існувала до зміни зобов`язання, а саме 5501,00 доларів США». Матеріали справи не містять доказів збільшення відповідальності [PERSON] за Договором поруки №1, яким останній зобов`язався відповідати перед [PERSON] як солідарний боржник з [PERSON] за кошти у розмірі 5501,00 доларів США, а відповідачем таких доказів не надано. Отже, позовна вимога позивача за первісним позовом стосовно відповідача [PERSON] відповідає положенням чинного законодавства, а саме частини 1 статті 559 ЦК України, оскільки солідарне стягнення боргу ставиться відповідачу [PERSON] у межах суми, що існувало до зміни зобов`язання, а саме у межах 5 501,00 доларів США. Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Пунктом 9 Договору поруки №1 від 02.06.2021 передбачено, що цей договір поруки вступає в силу з моменту його підписання і дає до моменту повного виконання зобов`язань за Договором позики. Оскільки, божником [PERSON] зобов`язання у строк, передбачений у Договорі позики №02 від 02.06.2021, не виконане, вищевказаний строк для пред`явлення вимоги до поручителя не сплинув, відсутні підстави вважати Договір поруки №1 від 02.06.2021 припиненим. Аргументуючи позицію позивача за зустрічним позовом [PERSON] , її представник у зузстрічному позові зазначає, що 29.07.2022 року була здійснена ще одна зміна основного Договору позики №02 від 02.06.2021 року шляхом укладення між [PERSON] та [PERSON] . Договору про внесення змін до договору позики згідно якого сторонами внесено зміни до Договору позики №02 від 02.06.2021 року згідно з якими позикодавець передає в якості позики у власність позичальникові, а позичальник приймає у борг від позикодавця кошти у розмірі 9007,00 доларів США в строк до 31.12.2022 року. Отже, відповідачами за зустрічним позовом втретє внесено зміни до Договору позики №02 від 02.06.2021 року. Проте, з вищезазначеними змінами та взагалі умовами договору не були ознайомлені ні [PERSON] , ні [PERSON] . Але, позивачі за зустрічним позовом наголошують, що без згоди поручителя або за відсутності відповідної умови в договорі поруки, немає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед позикодавцем, а будь-які зміни мають відбуватися з врахуванням волевиявлення та повідомленням, крім сторін договору, також поручителів. З приводу даного аргументування суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У п.18 Договору поруки №1 від 19.01.2022, укладеного між [PERSON] та [PERSON] передбачено, що підписанням цього договору поручитель надає повну, безумовну і безвідкличну згоду відповідати перед кредитором у повному обсязі як солідарні боржники у випадку внесення будь-яких змін та/або доповнень до Договору позики, що укладений між кредитором та боржником, зокрема, але не виключно, у випадку зміни суми позики (збільшення або зменшення), графіку повернення суми позики, розміру та/або порядку оплати штрафних санкцій, процентів тощо. У випадку внесення будь-яких змін та/або доповнень до Договору позики, що укладений між кредитором і боржником, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. При досліджденні матеріалів справи, судом було встановлено, що вказаний Договір поруки №1 від 19.01.2022 року підписаний сторонами та божником, є дійсним, в судовому порядку не оспорюється. Суд зауважує, що у разі, якщо в договорі поруки передбачена, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору є результатом досягнення певної домовленості між сторонами, а отже, поручитель дав згоду на зміну у майбутньому основного зобов`язання. Указане узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 757/4111/13-ц (провадження № 61-37688сво18), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справі № 200/12880/16-ц (провадження № 61-17695св18). Так, встановивши, що у результаті укладення додаткової угоди від 09 грудня 2013 року № 11 до кредитного договору були внесені зміни, що призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, суди безпідставно не врахували тієї обставини, що у пункті 2.1 (h) договору поруки поручитель надав згоду на такі зміни, тому Верховний Суд зробив висновок про те, що відсутні правові підстави для припинення поруки за частиною першою статті 559 ЦК України. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 345/2782/16-ц (провадження № 61-19756св18), від 12 вересня 2018 року у справі № 564/200/17 (провадження № 61-27291св18), від 23 січня 2019 року у справі № 569/3799/14-ц (провадження № 61-26589св18), від 22 травня 2019 року у справі № 335/8895/16-ц (провадження № 61-631св18). З аналізу положень вказаного Договору поруки №1 від 19.01.2022 року випливає, що поручитель дав дозвіл на зміни положень договору у майбутньому, а тому на підставі положень Договору поруки №1 від 19.01.2022, поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором [PERSON] у повному обсязі як солідарний боржник з [PERSON] за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2022. Суд бере до уваги наявність у договорі поруки умови про згоду поручителя на збільшення його відповідальності без необхідності укладення додаткового договору чи з`ясування іншим чином згоди на це поручителя, та враховує, що внесення змін до первісного Договору позики № 02 від 02.06.2021 року, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, відбулася за згодою [PERSON] , яку вона надала під час укладення договору поруки. Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] (у межах суми, що існувала до зміни зобов`язання, а саме 5501,00 доларів США), [PERSON] слід стягнути солідарно на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 у розмірі 7 594 доларів США, а також 20% річних у розмірі 326,70 доларів США, пеню у розмірі 5 962,40 доларів США, 20% за користуванням чужими коштами у розмірі 326,70 доларів США, штрафу у розмірі 1801,40 доларів США, а всього 16 011 доларів США 20 центів. Водночас, з приводу заявленої позивачем за первісним позовом вимоги щодо зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з 18.10.2022 року і до моменту виконання цього рішення: пеню на суму основної заборгованості за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 за такою формулою: С х ВП х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, ВП відсоток пені, зазначений в договорі (1 відсоток від суми боргу за кожен день прострочення), Д - кількість днів прострочення, і стягнути отриману суму пені солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] та 20% річних на суму основної заборгованості за Договором позики №02 від 02.06.2021, Договором від 19.01.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 та Договором від 29.07.2022 про внесення змін до договору позики №02 від 02.06.2021 за такою формулою: С х 20 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, і стягнути отриману суму 20% річних солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до диспозитивних положень ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначеної норми вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. При цьому вказана стаття є нормою процесуального права, яка не містить імперативного характеру. У відповідних нормах матеріального права таке положення не зафіксоване, а тому у суду не має обов`язку задовольняти вимогу щодо автоматичного нарахування процентів до моменту виконання судового рішення. Виходячи із системного аналізу наведених положень, суд розглядає позови та ухвалює рішення з приводу порушених, невизнаних або оспорюваних прав позивача. Крім того, чинним законодавством не передбачено ухвалення рішення суду про захист прав позивача, які можливо будуть порушені в майбутньому. Також суд позбавлений можливості визначити остаточну суму відсотків та пені на підставі приписів законодавства України, що регулюють це нарахування, а тому підстави для задоволення позову в частині встановлення подальших нарахувань до моменту виконання рішення відсутні. Враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а також те, що позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань відсотків до виконання рішення суду, а тому, в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Щодо валюти виконання зобов`язання суд зазначає, що статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом за подання позовної заяви у розмірі 3680,68 грн., за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. та за подання заяви про збільшення позовних вимог у розмірі 2174,39 грн., який на піставі положень ч.1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути рівними частинами з відповідачів за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON] у загальному розмірі 6351,27 грн. Отже, на підставі викладеного та

Outcome: partial