Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 24.07.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №110. Також, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її сина [PERSON] , [INFO] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачкою мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У листопаді 2021 року відповідачка покинула свого сина та з того часу не виявляє до нього материнської уваги та турботи, не приймає участі у його вихованні та оздоровленні. Останній раз [PERSON] бачила сина у лютому 2023 року. Також, мати не відвідувала школу, не виходила на зв`язок з класним керівником та не цікавилась успіхами дитини. Батько приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина, регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь в освітньому процесі дитини та створює належні умови для гармонійного розвитку дитини. Має постійний дохід. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 24.07.2023 року, справа №946/5420/23, провадження №2/946/2812/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. 27.07.2023 року ухвалою суду справу відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.3. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. 2.4. Представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність,не заперечувала проти задоволення позову. 2.5. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 22.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області шлюбі, актовий запис №110 (а.с.13). 3.2. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). 3.3. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за №04/21-946 від 23.08.2023 року малолітній [PERSON] , [INFO] , з листопада 2021 року проживає з батьком [PERSON] ; навчається у 1 класі Муравлівського закладу загальної середньої освіти Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно з актом обстеження від 17.08.2023 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Квартира розміщена на 3 поверсі 5-поверхового будинку, складається з 1 житлової кімнати, кухні, передпокою, ванної кімнати. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Малолітній проживає в одній кімнаті з батьком, в якій є ліжко, письмовий стіл, шафа. Батько належним чином виховує утримує сина. 15.08.2023 року під час телефонної бесіди зі спеціалістами служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Одеської області [PERSON] повідомила, що перебуває у Республіці Румунія, знає, що відносно неї розглядається питання про позбавлення батьківських прав. [PERSON] підтвердила, що з 2021 року вихованням дитини не займається. На підставі викладеного, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку про те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.41-43). ІV. Релевантні джерела права та акти їх застосування 4.1. Вирішуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з такого. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір та спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. 4.2. Вирішуючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд виходить з такого. 4.3. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. 4.4. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. 4.5. Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. 4.6. Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за №3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 4.7. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 4.8. [PERSON] позов та обставини позову визнала у повному обсязі (а.с. 36). 4.9. За таких обставин, суд вважає, що відповідачка [PERSON] дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки не приділяє увагу вихованню дитини, не здійснює за нею належний догляд та контроль, не піклується про її духовний і фізичний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, не цікавиться її здоров`ям, не створює умови для отримання ним освіти, а також не проявляє до неї батьківської уваги та турботи. 4.10. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити, так як позбавлення її батьківських прав є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Outcome: approved