Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою та в обгрунтування заявлених вимог зазначила, що з 15.08.2013 по 10.02.2023 вона працювала на посаді головного хіміка ТОВ «Лосинівський маслосирзавод». Починаючи з 01.11.2022 по 14.02.2023 ідповідач не виплачував їй заробітну плату, розрахунок на день звільнення не зробив. На її лист з проханням надати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату, останній не надав. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними, тому враховуючи те, що частину заборгованості по заробітній платі їй було виплачено, просила стягнути з відповідача 12\~039 грн. 24 коп. Ухвалою суду від 14.06.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Від представника відповідача ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» Івашина В.А. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог в частині заборгованості по заробітній платі в розмірі 12\~039 грн. 24 коп. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 15.08.2013 по 10.02.2023 позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Лосинівський маслосирзавод», що підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.2-6) Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частинами першою та другою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Крім того, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці») зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Тобто, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення, зокрема вихідної допомоги, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування такої виплати. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. З довідки ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» №2 від 12.09.2023 вбачається, що [PERSON] працювала в ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» з 15.08.2013 по 10.02.2023 на посаді головного хіміка. Заборгованість по працівнику станом на 21.08.2023 становить 12\~039 грн. 24 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Оскільки згідно ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави Україна слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved