Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 16.06.2022 року по даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було укладено та зареєстровано Коростенським відділом РАЦСУ Коростенського МРУЮ, актовий запис №3230. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який в даний час проживає із нею та перебуває на її утриманні. В даний час сімейне життя між ними не склалося, вони проживають окремо, відповідач коштів добровільно на утримання дитини не надає, чим ставить їх в тяжке матеріальне ста\-новище, тому на утримання дитини вона бажає отримувати аліменти. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, боржник зобов`язаний надавати допо\-могу (сплачувати аліменти) на утримання дитини, до досягнення нею повноліття. У борж\-ника інших дітей немає, стягнень за виконавчими провадженнями не проводиться. Відповідач на даний час працює, але місце його роботи їй невідомо, отримує заробітну плату, тому може надавати кошти на утримання дитини. В даний час вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дити\-ною, на яку отримує допомогу в розмірі 860 гривень, щомісяця. Отримуваних коштів недостатньо для утримання дитини та її самої. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ст.75 Сімейного кодексу України, право на утримання має той з подружжя який є не працездатним та потребує матеріальної допомоги. Також відповідач ухиляється від утримання дружини, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Просить стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його доходів, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Одночасно просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на своє утримання, як дружини, в розмірі 2500 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною, сином [PERSON] [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . 17.07.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено\~відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 25.07.2023 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача, яка на даний час не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Угоди про\~добровільну\~сплату\~аліментів між\~сторонами\~не\~досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дитини та дружини суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, а також те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З врахуванням відсутності заперечень з боку відповідача з приводу заявлених позивачем вимог, не подання останнім жодного доказу щодо неспроможності надавати матеріальну допомогу в зазначеному в позовній заяві розмірі, суд вважає за можливе позов задовольнити. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved