Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

31 травня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач не надає матеріальної допомоги ні позивачу, ні їх спільному сину. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засідання визнав позов у частині стягнення з нього аліментів на дитину, заперечував проти стягнення з нього аліментів на дружину, оскільки між ними була усна домовленість, що позивачка не буде стягувати з нього аліменти на своє утримання. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2019 року (а.с 10). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с 9). Як зазначено в позовній заяві, дитина постійно проживає з позивачем. Відповідно до довідок Управління адміністративних послуг № 1351 від 23.01.2020 від 24.12.2021 позивач разом з сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів утримання дружини, оскільки між ними була усна домовленість, що відповідач віддає їй машину, а вона в майбутньому не буде стягувати з нього аліменти на своє утриманння, проте на підтвердження вказаних заперечень жодних доказів не надав. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину та вимоги закону, беручи до уваги, що відповідач визнає позов в цій частині, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею повноліття. Також, згідно ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 79 Сімейного кодексу України визначено час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки дитина сторін проживає з позивачем, позивач не працює, здійснює догляд за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON] трьох років. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved