Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . [PERSON] є дружиною померлого та єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме 1/2 квартири [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на спадщину позивачка звернулась до нотаріуса. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2018, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на частку квартири за померлим [PERSON] , для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не наданий. У зв`язку з викладеним позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 квартири [ADDRESS] Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.06.2023 відкрито провадження по справі та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Н.А. завірену належним чином копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2023, було витребувано правовстановлюючий документ (належним чином завірену копію), що підтверджує право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.08.2023 зазначено, що згідно з даними реєстрових книг квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Климов А.Р. в судове засідання, призначене на 11.09.2023 не з`явились. До суду надійшло клопотання від адвоката Климова А.Р. про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`являлась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності відповідачки за наявними в матеріалах справи документами. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Н.А. в судові засідання не з`являлась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 279. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 782. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане Дніпровський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 432, позивачка 08.04.2022 зареєструвала шлюб з [PERSON] , в результаті чого змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на спадщину позивачка 20.04.2018 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Н.А. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2018, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки оригінал правовстановлюючий документ на 1/2 частку квартири за померлим [PERSON] , для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не наданий. Судом установлено, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1530. Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 29.05.2019 спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її рідна сестра [PERSON] . Згідно із ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до приписів статей 316, 328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1216 ЦК України регламентує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1217 ЦК України, регламентує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Як встановлено судом, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч. 8 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво. У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Статтею 392 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємця за законом виникає право на спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та враховуючи всі досліджені судом докази з огляду на їх належність, допустимість і достатність, зважаючи на те, що у інший спосіб позивач позбавлений права оформити свої спадкові права як спадкоємця першої черги на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 7931,00грн, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: approved