Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.09.2020 між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача кредитні кошти у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 43 551, 26 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 34 796, 29 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 8 754, 97 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою суду від 19.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 23.09.2020 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит від позивача кредитні кошти у розмірі встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між сторонами договір, підтверджується підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 15.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 43 551, 26 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 34 796, 29 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 8 754, 97 грн. /а.с. 6-7/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved