Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, а саме величину втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 12 723,75 грн.; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 11 000,00 грн. та стягнути варість послуг експерта за проведення оцінки транспортного засобу у сумі 1 200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачеві завдано матеріальної шкоди, зокрема, яка полягає у втраті товарного вигляду автомобіля, оцінений розмір якої становить 12723,75 грн. Також позивач зазначає, що отримав стрес у зв`язку із завданням пошкоджень його транспортному засобу, а тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 30 000 гривень. Крім цього позивач вказує, що ним понесені збитки у зв`язку з отриманням правової допомоги. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2021 позов [PERSON] залишено без руху для усунення недоліків. 19.01.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.01.2022 відкрито провадження у справі № 753/17931/21 за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. 03.06.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказував, що поданий позивачем до суду звіт є недійсним, оскільки строк його дії закінчився; на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача мав фізичний знос, що виключає можливість розрахунку втрати товарної вартості, а також свідчить про суперечливість поданого звіту, у якому коефіцієнт фізичного зносу не розраховувався та приймався рівним нулю; заперечує щодо стягнення з нього моральної шкоди, вважаючи її розмір необґрунтовано високим, а посилання позивача на обставини, з яких він виходив, визначаючи розмір шкоди, не підтверджені доказами. 07.07.2022 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що звіт про оцінку подано до суду до закінчення строку його дії, вказав, що автомобіль позивача 2019 року випуску та на момент ДТП мав 15 723 км пробігу, тобто не експлуатувався в інтенсивному режимі, відновлювальному ремонту не піддавався, а тому у звіті і зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу КТЗ дорівнює нулю. Щодо звіту, на який посилається відповідач, представник позивача вказав, що оцінювачем при його складанні не вирішувалося питання величини втрати товарної вартості. 12.07.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечував щодо понесених позивачем витрат на правову допомогу та заперечував щодо прийняття відповіді на відзив, оскільки вона підписана неуповноваженою особою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль «Renault Sandero», державний номерний знак [NUMBER] . 28.02.2021 о 17:21 год. за адресою: м. Київ, вул. Світла, 1/1, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньо-транспортну обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобі та травмування водія автомобіля «Рено», який отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми головного мозку, забою грудної клітини зліва, ЗТЖ, забою грудної черевної стінки й доставлений до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги. Вказана обставина підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2021 у справі № 753/7944/21. Відповідно до звіту №6512/03/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.03.2021, втрата товарної вартості автомобіля «Renault Sandero», державний номерний знак [NUMBER] становить 12 723,75 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як визначено статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е"). Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] просив, зокрема, стягнути з [PERSON] як особи, яка завдала шкоду, майнову шкоду у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 12 723,75 грн. Відповідно до звіту № 6512/03/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.03.2021, втрата товарної вартості автомобіля «Renault Sandero», державний номерний знак [NUMBER] становить 12 723,75 грн. Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо недійсності звіту №6512/03/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.03.2021 внаслідок спливу строку його дії, оскільки позивач звернувся до суду з позовом у цій справі, до якого долучив копію звіту, 03.09.2021, тобто до закінчення строку дії звіту. Щодо тверджень відповідача про фізичний знос автомобіля позивача до моменту дорожньо-транспортної пригоди, що виключає можливість розрахунку втрати товарної вартості, суд зазначає, що відповідно до пункту 8.6.2. Методики величина втрати товарної вартості не нараховується, якщо: а) строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ; б) легкові автомобілі експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний (середньостатистичний) нормативний), а строк експлуатації перевищує: 3,5 року - для КТЗ виробництва країн СНД; 5 років - для інших КТЗ; в) строк експлуатації вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів перевищує 3 роки для КТЗ виробництва країн СНД та 4 роки - для інших КТЗ; г) строк експлуатації мототехніки перевищує 5 років; ґ) відбулася заміна кузова до оцінюваних пошкоджень; д) складові частини КТЗ раніше піддавалися відновлювальному ремонту або пофарбуванню повному, зовнішньому, частковому (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень, відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики); е) потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Якщо, крім зазначених складників, пошкоджено складові кузова та оперення, розрахунок величини ВТВ повинен ураховувати всі пошкодження складників у комплексі; є) складові частини КТЗ мають наскрізні корозійні пошкодження або корозійні пошкодження, що призвели до зниження витривалості і міцності матеріалу їх виготовлення; ж) КТЗ раніше був аварійно пошкоджений; з) складові частини оперення кузова, кабіни мають пошкодження деформацією, за винятком таких, що можуть бути усунені методом видалення вм`ятин без пофарбування та підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; и) КТЗ був виданий громадянинові безоплатно через органи соціального захисту населення (крім випадків, коли нарахування ВТВ здійснюється за завданням особи або органу, яка (який) призначила(в) експертизу); Як слідує зі змісту звіту № 6512/03/21 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.03.2021 під час проведення оцінки не встановлено обставин, що виключають нарахування втрати товарної вартості автомобіля і наявності таких обставин відповідач не довів. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке . Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідивши обставини справи, пояснення учасників справи, викладені у заява по суті спору, суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну (немайнову) шкоду у зв`язку із пошкодженням відповідачем автомобіля, який належить позивачеві, та внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень батькові позивача, розмір відшкодування якої визначено позивачем у сумі 30 000 грн. При визначенні розміру відшкодування суд враховує, що такий розмір має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є явно завищеним та виходячи із засад розумності і справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Позивач також заявив вимоги про відшкодування збитків у розмірі 11 000 грн, завданих внаслідок порушення його прав, відсутністю у нього спеціальних знань в області права, що змусило його звернутися за професійною юридичною допомогою. На підтвердження понесених збитків позивачем додано до позовної заяви Договір про надання юридичних послуг № К-320 від 25.06.2021, укладений між ТОВ «ЮС Консул» та [PERSON] , предметом якого є надання юридичних послуг, а саме «проект позовної заяви до суду про відшкодування шкоди; консультація»; фіскальні чеки про сплату 25.06.2021 та 27.06.2021 коштів у сумі 11 000 грн. Як передбачено частиною другою статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи, що договір про надання юридичних послуг позивачем не укладався, він не є його стороною, доказів понесення саме ним витрат по оплаті юридичних послуг матеріали справи не містять, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми збитків у розмірі 11 000 грн. Окрім того, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача витрат, які пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на проведення експертизи в розмірі 1 200,00 грн; та витрати на правову допомогу в розмірі 38000,00 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу відповідач заперечував проти їх стягнення, посилаючись на те, що договір про надання юридичних послуг укладався батьком позивача, а не самим позивачем, позивачем не надано детального опису виконаних робіт, що підтверджують виконання договору саме на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як встановлено судом, договір про надання юридичних послуг № К-330 від 25.06.2021 та договір про надання юридичних послуг № В-002 від 23.06.2022 укладено [PERSON] , який не є стороною справи. Доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу під час розгляду справи суду не надано. Крім того, суд враховує, що наведені вище договори, укладені з ФОП [PERSON] та ТОВ «ЮС Консул», водночас за змістом ст. 137 ЦПК України відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. Як передбачено статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Матеріали справи не містять доказів понесення витрат позивачем на правову допомогу адвокатом Змієвською Т.П., а надана угода про надання юридичної допомоги в інтересах третьої особи № 44026/22 від 20.06.2022 регулює відносини виключно між ФОП [PERSON] та [PERSON] . Суд при цьому також враховує, що категорія цієї справи не вимагає обов`язкового представництва сторони у спорі виключно адвокатом. Таким чином, враховуючи той факт, що договір про надання юридичних послуг № К-330 від 25.06.2021 та договір про надання юридичних послуг № В-002 від 23.06.2022 укладено не стороною справи та не з адвокатом, відсутність доказів понесення позивачем відповідних витрат, суд відмовляє в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 376,68 грн. та витрати на проведення оцінки в розмірі 497,81 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог ((12723,75+5000)/(12723,75+30000+11000)х908 та (12723,75 + 5000) /(12723,75 + 30000 +11000)х1200).

Outcome: partial