Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

27.04.2023 року позов надійшов до суду (а.с. 2). Ухвалою суду від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 29). 13.09.2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи (а.с. 115). Зважаючи на те, що відповідач не надав відзив на позов, жодного разу не прибув в засідання, не надіслав заяв, клопотань, за наявними у суду неофіційними відомостями на даний час перебуває у збройних силах, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи і винести заочне рішення. В обгрунтування вимог позивач вказує, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, життям дитини не цікавиться, від сплати аліментів ухиляється. З метою з`ясування питання доцільності-недоцільності позбавлення особи батьківських прав, суд доручив третій особі надати суду відповідний висновок. Однак, внаслідок бюрократичних перепетій впродовж ряду місяців такий висновок так і не було надано суду. Натомість третя особа декілька разів звертала до суду з заявами - просили відкласти розгляд справи, надати час на складення висновку. Суд такі заяви задовольняв. Зважаючи на те, що такий висновок не має для прийняття рішення суду обов`язкового значення, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності такого висновку. Дане грунтується і на тому, що в одній із заяв третя особа просила відкласти розгляд справи, мотивуючи це необхідністю з`ясувати позицію відповідача. Однак, позиція відповідача з приводу можливого позбавлення його батьківських прав суду зрозуміла - в справі наявна нотаріально посвідчена заява відповідача від 15.11.2022 року (а.с. 24), у якій він не заперечує проти того щоб його позбавили батьківських прав, а дитину щоб всиновив інший чоловік, дає згоду на внесення відповідних змін до актового запису та свідоцтва про народження дитини. Суть справи з`ясована судом - чоловік і жінка вступили у шлюб; в шлюбі народилася спільна дитина; сім`я розпалася; шлюб розірвано; дитина проживає з матір`ю; інший мужчина виявляє бажання всиновити дитину; батько дитини проти всиновлення не заперечує. На переконання суду, невиправдане зволікання з ухваленням рішення перешкоджає особам, інтересів яких стосується справа, документально влаштувати своє сімейне життя. Прийняття рішення не позбавляє учасників розгляду справи можливості його оскаржити, особливо враховуючи те, що рішення заочне (це полегшує відповідачу його оскарження). Факт народження дитини та батьківство відповідача підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Факт розірвання шлюбу підтверджується копією рішення суду (а.с. 6-7). На переконання суду, позов підлягає задоволенню. У першу чергу судом враховуються інтереси дитини - задоволення позову надає можливість для її всиновлення, а отже і для виховання у повній сім`ї. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved