Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М., в якому просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області, проживала по [ADDRESS] , була рідною тіткою позивача (з боку матері); визнати заповіт, вчинений від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. 13\~жовтня 2020 року, реєстровий № 1699, недійсним. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що народилась [INFO] , її дошлюбне прізвище [PERSON] , прізвище [PERSON] отримала після одруження з [PERSON] , [INFO] . Мати позивача [PERSON] , [INFO] , постійно проживала в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області і [INFO] померла. Дошлюбне прізвище матері [PERSON] . Тітка позивача (з боку матері) [PERSON] , [INFO] , народилась і деякий час проживала в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області, після цього в [ADDRESS] , і [INFO] там же померла. Дошлюбне прізвище тітки [PERSON] . Як вказує позивач, відсутність підтверджуючих документів про родинні стосунки з її тіткою [PERSON] унеможливлює отримання даних про народження, необхідних для спадкування. Зазначає, що вона є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] , і відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення. Позивач дізналась від нотаріуса, що її тітка [PERSON] за життя вчинила заповіт на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В позові вказано, що дана інформація неабияк здивувала і схвилювала [PERSON] , оскільки її тітка [PERSON] ніколи жодним чином не проявляла прихильності до сім`ї рідного брата її чоловіка, в тому числі до [PERSON] (його дружини). Більше того, спадкодавець постійно нарікала на неї, скаржилась позивачу на байдуже відношення до неї з боку останньої. Тітка була одинокою, проживала у власному помешканні одна. [PERSON] зазначає, що станом на жовтень 2020 року через похилий вік фізичний і психічний стан здоров`я [PERSON] був стабільно важким, і, судячи з її поведінки, вона не могла усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій та через похилий вік та хвороби була у вкрай безпорадному стані і її волевиявлення на час складання заповіту не могло відповідати її внутрішній волі і не було вільним. У такому хворобливому стані в жовтні 2020 року тітка вже фізично не в змозі була адекватно сприймати ситуацію, здійснити відвідування нотаріуса та самостійно вчиняти будь-які нотаріальні дії, самостійно прочитати заповіт, особисто підписати його та проаналізувати його зміст. Дана обставина випливає з того, що [PERSON] померла через двадцять два дні після складення заповіту. Також викликає сумнів вчинення напису про те, що заповіт прочитано заповідачем не в письмовій, а в друкований спосіб, що може свідчити про шаблонність заповіту та недотримання вимоги щодо фактичного прочитання і усвідомлення його змісту, а тому він вчинений з порушенням вимог щодо його форми під впливом обману і насильства з боку [PERSON] . Посилаючись на зміст ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. ст. 1233-1235, ч.ч. 1, 2 ст. 1247, ст.\~1257 ЦК України, позивач вказує, що відповідач [PERSON] не мала права на спадкування, а заповіт, який нібито вчинений на її ім`я від імені тітки позивача, є недійсним. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання 12 вересня 2023 року повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Від представника позивача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі (а.с. 168). Доказів поважності причини неприбуття в судове засідання до заяви не долучено. Крім цього, в матеріалах справи наявна письмова заява від позивача [PERSON] , у якій вона просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.\~47). Зважаючи на викладене, надмірну тривалість розгляду справи, а також на те, що в минулих судових засіданнях позивач та її представник були опитані, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судових засіданнях 22 липня 2022 року та 29 серпня 2022 року підтримали позов з викладених у ньому підстав. \~ \~ \~ \~Позивач пояснила, що вона є племінницею [PERSON] , після смерті якої вона дізналась про існування заповіту останньої на ім`я [PERSON] . Вважає, що тітка не могла залишити заповіт, оскільки останнім часом трохи забувала. Позивач доглядала її останні три дні перед смертю. Після смерті забрала кошти [PERSON] в сумі 3500 доларів США, а решту забрала [PERSON] (всього було 9350 доларів США), також лишались кошти в гривнях 12000 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в суді проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її чоловік та чоловік [PERSON] були рідними братами, їх сім`ї гарно спілкувались. З часом [PERSON] залишилась одна, вона неодноразово жалілась на племінницю [PERSON] , побоювалась, що та віддасть її у будинок престарілих. [PERSON] була здоровою людиною, 50 років пропрацювала в лікарні, однак сама історії хвороби не мала. Ліки почала вживати тільки напередодні смерті, причиною смерті була серцево-легенева недостатність. Щодо заповіту [PERSON] попросила [PERSON] привести нотаріуса, що та і зробила. Нотаріус була двічі спочатку спілкувалась усно, а другий раз прийшла з надрукованими документами. Нотаріус прочитала вголос текст заповіту і [PERSON] підтвердила, що все правильно. На прохання [PERSON] [PERSON] оплатила послуги нотаріуса з пенсії [PERSON] . Від відповідача - приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що нотаріус не є належним відповідачем у справі. Нотаріус вказує, що 30\~жовтня 2020 року до неї звернулась [PERSON] щодо вчинення нотаріальної дії для [PERSON] поза робочим місцем приватного нотаріуса, в зв`язку із похилим віком особи. [PERSON] було здійснено виїзд додому до особи. Під час візиту було встановлено всі обставини та дійсну волю [PERSON] щодо вчинення нею нотаріальної дії, а саме: посвідчення заповіту. Повернувшись до офісу, за допомогою технічних засобів було підготовлено заповіт. Вдруге нотаріус приїхала з роздрукованими текстами заповіту (в двох примірниках). [PERSON] ще раз підтвердила свою волю щодо складання заповіту, маючи час для роздумів між візитами нотаріуса, воля її не змінилася. [PERSON] прочитала вголос тільки у присутності нотаріуса текст заповіту та власноручно його підписала. Свідок [PERSON] в суді показала, що позивач [PERSON] є її знайомою. [PERSON] була тіткою [PERSON] , якій остання привозила продукти і з якою у [PERSON] були хороші стосунки. [PERSON] свідок бачила пару років тому і вона мала дивний вигляд. Свідок знає, що [PERSON] працювала раніше в лікарні. Перед смертю її не бачила, проживала не по сусідству, не на одній вулиці. Свідок [PERSON] в суді показала, що була приятелькою [PERSON] та багато з нею спілкувалась, вони дружили багато років. Зі слів [PERSON] їй відомо, що остання остерігалась своєї племінниці [PERSON] , оскільки думала, що та може здати її в «дурку», як тільки вона оформить квартиру на племінницю. Свідок показала, що [PERSON] все життя була здорова та не хворіла, а тільки перед самою смертю їй стало погано і викликали лікаря. Все необхідне [PERSON] приносила [PERSON] . За життя [PERSON] говорила свідку, що хоче залишити заповіт на [PERSON] . Племінницю у [PERSON] свідок не бачила, натомість [PERSON] була у неї часто та привозила їй все необхідне. Свідок [PERSON] в суді показала, що знала померлу [PERSON] давно, родина [PERSON] допомагала [PERSON] , привозили їй харчі та одяг. Остання говорила, що заповіт буде [PERSON] . Незадовго до смерті [PERSON] була в адекватному стані. Свідок [PERSON] в суді показала, що [PERSON] є її свекрухою, а [PERSON] \~ племінниця [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] була тіткою чоловіка свідка. З [PERSON] вони спілкувались добре, ходили на свята в гості. Стан здоров`я у неї був нормальний, розумових відхилень за нею не спостерігалось, до 70-ти років вона працювала економістом, на здоров`я ніколи не скаржилась. Від [PERSON] свідок ніколи не чула нічого хорошого про її племінницю [PERSON] , яку [PERSON] побоювалась. За життя [PERSON] свідок часто її відвідувала, привозила продукти. Щодо заповіту [PERSON] повідомляла [PERSON] , що заповіт буде на [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено право на спадкування, яке відповідно мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 1258,\~ч.\~1\~ст.\~1262,\~ч.\~3\~ст.\~1266\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. …У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. …Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення, є нікчемним. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У частині першій статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. \~ \~ \~ \~Статтею 1248 ЦК України визначений порядок посвідчення заповіту нотаріусом. Нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус\~може на\~прохання особи\~записати заповіт\~з її\~слів власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. У\~цьому разі\~заповіт має\~бути вголос\~прочитаний заповідачем\~і підписаний\~ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених\~статтями 9,\~55,\~60,\~65,\~66,\~71-73,\~85\~ і\~103\~цього Закону,\~та інших\~випадків,\~передбачених законодавством\~України. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, у приміщенні органу місцевого самоврядування, у приміщенні дипломатичного представництва або консульської установи. В окремих випадках, якщо особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також якщо того вимагають особливості вчинюваної нотаріальної дії, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза зазначеними приміщеннями. В силу\~ст.\~54\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~нотаріуси посвідчують\~правочини,\~які згідно\~із законом\~підлягають обов`язковому\~нотаріальному посвідченню.\~На вимогу\~фізичної або\~юридичної особи\~будь-який\~правочин з\~її участю\~може бути\~нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін. У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). 30 жовтня 2020 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк\~Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1699. Заповіт за згодою [PERSON] складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів в 2-х примірниках о 14 год. 00\~хв. нотаріусом Щербатюк Н.М., прочитаний заповідачем вголос та підписаний нею в двох примірниках (а.с. 40). [PERSON] у встановлений законодавством строк звернулась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 39). Згідно з довідкою Волочиської міської ради Хмельницької області № 159 від 16\~березня 2021 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; проживала одна (а.с.\~41). 28 квітня 2021 року до нотаріуса звернулась [PERSON] із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 44). Листом нотаріуса № 767/02-14 від 09 червня 2021 року [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] (а.с. 12). Судом за клопотанням позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою визначення, чи виконано підпис та рукописний текст на заповіті [PERSON] , однак ухвалу суду про призначення експертизи було залишено без виконання у зв`язку з несплатою позивачем вартості призначеної експертизи. Також стороною позивача не надано необхідних матеріалів для проведення експертизи (а.с. 146). Клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не вирішувалось у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника та не підтриманням ними вказаного клопотання. Стороною позивача не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] на момент складення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, або мала інший хворобливий стан. Відсутні такі відомості і в показаннях допитаних судом свідків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не доведено наявності підстав, які б мали наслідком\~недійсність оспорюваного заповіту, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Особистий підпис заповідача у заповіті свідчить про вільне волевиявлення заповідача, й обставини, які вплинули на волевиявлення [PERSON] , судом не встановлені. Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги про визнання заповіту недійсним слід відмовити. Зважаючи на мету встановлення факту родинних відносин та другорядність вказаної вимоги по відношенню до основної про визнання заповіту недійсним, у її задоволенні також слід відмовити. При цьому, суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутня адресована [PERSON] відмова нотаріуса в оформленні її спадкових прав з підстави не підтвердження факту родинних відносин з [PERSON] (описаний вище лист нотаріуса № 767/02-14 свідчить про відмову позивачу в оформленні спадкових прав з підстави наявності заповіту на ім`я іншої особи). У позові до приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н.М. слід відмовити, позаяк остання не є належним відповідачем.

Outcome: dismissed