Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування позову вказала, що у неї з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім і на даний час навчається на ІІІ курсі денної форми навчання ПВНЗ «Рівненський економіко-гуманітарний та інженерний коледж» за спеціальністю інженерія програмного забезпечення, з терміном навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Навчання платне. Стипендії не отримує. Відповідач фактично не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Відповідач фінансово допомагав останній раз у 2021 році шляхом здійснення оплати його навчання. Відповідач є працевлаштованим, отримує заробітну плату, не має інших утриманців, у зв`язку з чим має змогу утримувати свого сина. Позивачка в свою чергу не має постійного та сталого доходу. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки адвокат Карун В.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.12.2018 року повторно Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Ізяславської міської ради шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] має склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 15-к від 26.07.2023 року, [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми навчання ПВНЗ «Рівненський економіко-гуманітарний та інженерний коледж» за спеціальністю інженерія програмного забезпечення, з терміном навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Навчання платне. Стипендії не отримує. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом статей 191, 200\~СК\~України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням встановлених обставин у справі, а також того, що відповідач є фактично працездатною особою, в той час як його син, який знаходиться на утриманні своєї матері, позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки навчається на денній формі навчання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів із відповідача на утримання [PERSON] . На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Таким чином, стягнення аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, заявленому у позовній заяві в повній мірі відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків, є справедливим, та є достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання [PERSON] , що відповідатиме інтересам обох сторін по справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання позовної заяви, у сумі 1073 гривень 60 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved