Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У серпні 2023 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді від 24 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні. В обґрунтування позову зазначає, що вона та відповідач є батьками малолітної дитини [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Зазначає, що з 2012 року відповідач здоров`ям та розвитком дитини [PERSON] не цікавиться. Позивач вважає, що таким шляхом [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків про що свідчить нотаріально посвідчена заява [PERSON] про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] . Внаслідок чого [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач - [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, позовні вимоги визнав, проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] не заперечував. Представник третіх осіб - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, просив справу розглянути без їх участі, про що подав відповідну заяву до суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на ч.3 ст. 200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчомусудовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), котра проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 05 вересня 2014 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 400. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 18.07.2023 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Фактично [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сім`єю: чоловіком [PERSON] , дітьми [PERSON] , [PERSON] . Діти знаходяться на утриманні матері та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не проживає, участі у вихованні своєї дитини не приймає. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до нотаріально-посвідченої заяви [PERSON] від 17 липня 2023 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 66). На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved