Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем станом на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2002 вона проживала однією сім`єю разом з [PERSON] . З 2008 року вони разом були зареєстровані у квартирі, що належить заявнику, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначала, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільний побут, мали спільне господарство, спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, спільно несли витрати на утримання нерухомого майна, на придбання меблів та ін. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді грошового вкладу в банку. З метою оформлення спадкових прав, оскільки вона є єдиною спадкоємицею після смерті померлого, [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте їй нотаріусом було роз`яснено, що видача свідоцтва на її ім`я після смерті [PERSON] можлива у разі встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась із даною заявою до суду. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2023 заяву [PERSON] було залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, зокрема визначитись, в порядку якого провадження [PERSON] звертається до суду і зазначити правильно сторони у справі. На виконання вказаної ухвали 25.07.2023 [PERSON] усунула недоліки, подавши виправлену заяву в порядку окремого провадження, згідно якої просить суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , більше п`яти років до відкриття спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження; витребувано у приватного нотаріуса ММНО Сірякової О.В. копію спадкової справи № 31/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 28.08.2023 витребувана спадкова справа надійшла на адресу суду. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 03.08.2023 від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства. Свідок [PERSON] , який є сусідом заявника з 1966 року з 2 поверху, в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] з 2010 року як цивільного чоловіка заявника та сусіда. Вони проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, зокрема спочатку разом ходили в магазини, а після прогрішення стану здоров`я заявника [PERSON] сам ходив до магазину, банків, вирішував сімейні питання до часу смерті. З померлим вони товаришували, спілкувались на різні теми, мали спільне хобі - займалися електронікою. Свідок був на його похованні. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявника з 1966 року з 2 поверху, в судовому засіданні пояснила, що знала [PERSON] близько 20 років як цивільного чоловіка заявника та сусіда. Вони проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до часу його смерті в квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство, робили сумісні закупівлі, разом прибирали сходинкову клітину у під`їзді, бо в них немає прибиральниці і кожна сім`я це робить про черзі. З померлим та заявником свідок [PERSON] спілкувались близько, ходили один до одного в гості, пригощали приготовленими блюдами, бачила у них дома, як [PERSON] готувала пиріжки, а [PERSON] їх випікав, поводили себе як сім`я. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно довідки ОСББ "Маяк" від 22.05.2023 за вих. № 127 [PERSON] , [INFO] , (основний власник) та [PERSON] , [INFO] (чоловік) були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 22.07.2008 та знятий з реєстрації 11.12.2022 - в зв`язку зі смертю (а.с. 11-12). Реєстрація [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджується також Листом Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 25.05.2023 (а.с. 13), та копією тимчасової посвідки на постійне проживання [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 16). Зі змісту заяви [PERSON] , та пояснень її представника [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2002 року, зареєстровані за однією адресою з 2008 року, вели спільний побут, мали спільне господарство, спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, спільно несли побутові витрати, здійснювали утримання нерухомого майна, придбавали меблі, тощо. Згідно довіреності від 10.03.2017, посвідченої АТ КБ "ПриватБанк", [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися шляхом повного доступу її рахунками в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 17). Відповідно до договору № 2954 від 30.08.2021, укладеного між ПрАТ "ВФ Україна" та [PERSON] про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, останній в якості адреси свого проживання зазначив: [ADDRESS] (а.с. 22-23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с 6). У відповідності до довідки № 4874 від 13.12.2022, причиною смерті [PERSON] є серцево-судинна недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця (а.с. 21). [PERSON] одноосібно здійснила поховання [PERSON] та виконала кремацію його тіла, що підтверджується довідкою КП "Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування одеський крематорій" № 11143 (а.с. 20). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді грошового вкладу у АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 18-19). Зі змісту копії спадкової справи № 31/2023, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що будь-які інші особи окрім [PERSON] із завами про прийняття спадщини не звертались. Оскільки будь-яких інших спадкоємців окрім неї у померлого [PERSON] немає, [PERSON] звернулась до ПН ММНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте згідно роз`яснення приватного нотаріуса від 17.05.2022 [PERSON] повідомлено, що видача на її користь свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] можлива лише у разі встановлення факту їх проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, наведений в ч.1 цієї статті перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом, не є вичерпним, оскільки в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. З досліджених судом документів спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня його смерті до приватного нотаріуса звернулась лише заявниця по справі [PERSON] . Відомостей про наявність спадкоємців [PERSON] , які мають право на спадкування за законом у першу, другу та третю черги, матеріали спадкової справи не містять. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох обставин: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21.09.2019 в цивільній справі №461/4689/15-ц та від 12.08.2019 у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу смерті останнього, про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами, фотознімками, та показаннями свідків, а саме пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Outcome: approved