Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 15 жовтня 2015 року за власні кошти позивач обладнала квартиру за адресою: [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії типу «Integral-V MaXX» (заводський номер 2014-475451), монтаж приладу обліку проведено спеціалізованою організацією ТОВ «Є-ІНЖЕНЕРИНГ КО» та погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Актом від 15.10.2015 вузол квартирного обліку введений в експлуатацію та прийнятий на комерційний облік. Надання [PERSON] послуг з опалення та оплата їх вартості відбувалась у відповідності до вимог закону та правил №630 на підставі виставлених рахунків ПАТ «Київенерго». З 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку, і на думку позивача, вищевказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно наведених позивачем в особистому кабінеті обсягів. Чергова повірка приладу відбулась 31.05.2019 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-5/644К про відповідність лічильника вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до травня 2026. Проте, з листопада 2019 року відповідачем на абонентський облік квартирний вузол обліку теплової енергії не взятий та не опломбований. Лічильник не відображається в особистому кабінеті, тому вона позбавлена можливості вносити його показники. Неодноразові звернення до відповідача результатів не дали, у наданих відповідях відповідач посилається на невідповідність встановлення вузлів розподільного обліку вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим їх знято з обліку. На підставі викладеного позивач просить визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2022 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 457451), що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: [ADDRESS] ; здійснювати нарахування оплати за централізоване опалення (теплопостачання) в квартирі за адресою: [ADDRESS] з врахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у програмному комплексі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання (централізоване опалення) з листопада 2019 року по листопад 2022 року, враховуючи показання вузла розподільного обліку спожитого тепла (заводський номер 457451), встановленого в квартирі за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судовому засіданні 29.05.2023 року представник відповідача проти позову заперечував, при цьому у судове засідання 12.09.2023 ркоу не з`явися, надали відзив у якому проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 829, та відповідно до п. 6 встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії. Зазначили, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачу оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Окрім того, подали заяву про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. 15 жовтня 2015 року за власні кошти позивач обладнала квартиру за адресою: [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії типу «Integral-V MaXX» (заводський номер 2014-475451), монтаж приладу обліку проведено спеціалізованою організацією ТОВ «Є-ІНЖЕНЕРИНГ КО» та погоджено балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд-1». Актом від 15.10.2015 вузол квартирного обліку введений в експлуатацію та прийнятий на комерційний облік. 31.05.2019 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» проведено чергову повірку приладу обліку теплової енергії та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-5/644К про відповідність лічильника вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до травня 2026. Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS] стало КП «Київтеплоенерго». У судовому засіданні встановлено, що до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS] КП «Київтеплоенерго» здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у даній квартирі. Проте, станом на 30 жовтня 2019 року теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивача. Згідно п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). Відповідно до абз. 2 п. 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно вимог абз. 5 п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами. Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивача. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 756/2361/20-ц З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. 31.05.2019 року встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434, яке чинне до травня 2026. Аналізуючи зазначене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузла розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2022 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 457451), що обліковує теплову енергію по квартирі за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у програмному комплексі КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» повернути на облік вузол розподільного обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивача приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальні сезони 2019-2022 років без урахування щомісячних показників лічильника, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання (централізоване опалення) з жовтня 2019 року по листопад 2022 року, враховуючи показання вузла розподільного обліку спожитого тепла (заводський номер 13765725), встановленого в квартирі за адресою: [ADDRESS] та розміру здійснених [PERSON] платежів за послугу з централізованого опалення (теплопостачання) згідно з квитанціями про оплату. Вимоги позивача про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування вартості послуг з теплопостачання після ухвалення цього рішення, на думку суду, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Таким чином, вимога про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення (теплопостачання) в квартирі за адресою: [ADDRESS] з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, у подальшому, тобто після вирішення цієї справи судом, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в даний час таким не є, оскільки нарахування за майбутні періоди ще не здійснені. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави за розгляд задоволених позовних вимог немайнового характеру судовий збір у загальному розмірі 2 977,20 грн.

Outcome: partial