Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

11.08.2023 представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт, що позивач проживав зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини; - визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2016 року позивач проживав разом з [PERSON] , якого вважав своїм дідусем, вів з ним спільне господарство, підтримував фінансово та провадив за ним догляд на час хвороби. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки позивач фактично проживав зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, 17.11.2022 подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №119/2023 (у спадковому реєстрі №69933467). За повідомленням нотаріуса, у померлого спадкодавця є спадкоємці 1 черги спадкування, а саме діти та дружина, в зв`язку з чим ним опубліковано оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», але ніхто зі спадкоємців не звернувся, місце перебування їх невідоме, тому рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Звернула увагу, що позивачу також невідомо про місце проживання дітей та дружини спадкодавця, оскільки про їх існування дізнався з письмової консультації нотаріуса, за час проживання з дідусем, його ніхто не відвідував. Окрім того, перешкодою оформлення спадкових прав на житловий будинок стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на 1/3 частину, яку померлий прийняв за заповітом після смерті [PERSON] , але не оформив з цих же причин свої спадкові права. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 15.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд, враховуючи положення ч.3\~ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 2016 року фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , якого вважав своїм дідусем, проводив догляд за ним, підтримував фінансово, вів спільне господарство. Після смерті [PERSON] здійснив його поховання і вступив в управління та володіння майном померлого, саджає город, доглядає за домоволодінням та могилою померлого, що підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] та встановлено згідно акту обстеження сумісного місця проживання №8 від 19.04.2023, складеного старостою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.05.2022 Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ (м. Харків), актовий запис №345. Зі змісту письмової консультації приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Дем`яненко В.О. №232/01-16 від 25.05.2023, на підставі заяви позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу відносно майна померлого [INFO] [PERSON] №119/2023 (у спадковому реєстрі №69933467). Інших заяв про прийняття спадщини не надходило. Відповідно до довідки Баранівського старостату від 15.03.2023, за місцем реєстрації та фактичного проживання померлого зареєстрованих осіб немає. Із витягу з ДРАЦСГ у померлого є дорослі діти та дружина, шлюб не розірвано, в зв`язку з чим нотаріусом зроблено оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», опубліковане 09.03.2023, газета №48, але ніхто із спадкоємців до нотаріуса не звернувся. Місце проживання їх невідоме, зі спадкодавцем не спілкувалися, батьків живих немає, про наявність спадкоємців згідно ст.1262, 1263, 1266 ЦПК України, нічого не відомо. Заповітів померлий не складав. Позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж 5 років. З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки надані докази в сукупності свідчать, що він більше 5 років до часу відкриття спадщини [INFO] постійно спільно проживав із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що надає йому право претендувати на спадкове майно за законом в порядку 4 черги, тому встановлення цього факту є обґрунтованим, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Із наданих представником позивача доказів, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , окрім іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (довідка зі спадкової справи №39/2020 від 07.12.2020), право власності на 2/3 частини якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкту 11816076212. Право власності на 1/3 частину нерухомого майна в ДРРП не зареєстровано, оригінал документу втрачено. [PERSON] померла [INFO] , єдиним спадкоємцем на все належне їй майно за заповітом є [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Габінет Ю.І. 07.12.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 1309. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. 28.04.2001 та зареєстрованого в реєстрі за № 957, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить померлій [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Право власності на іншу 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить померлій [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. 30.01.2007 та зареєстрованого в реєстрі за № 215. Із копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20.12.2000 виконкомом Баранівської сільської ради на підставі рішення цієї ради № 131 від 21.11.2000, засвідчено право власності померлої [PERSON] на іншу 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , яку Валківським БТІ записано у реєстрову книгу №1 за реєстровим № 4. За даними техпаспорту, виготовленого КП «Валківське БТІ» станом на 02.12.2006, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в цілому значиться за померлою [PERSON] . Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 644/5818/18. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст.325 ЦК України передбачає, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, що відповідно за законом не можуть їм належати. Право власності відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом та вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що із наданих представником позивача доказів, він більше 5 років до часу відкриття спадщини [INFO] постійно спільно проживав із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є спадкоємцем за законом 4 черги, який прийняв спадщину у встановлені законом строки, незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved