Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

В червні 2023 позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №2111367233023 від 23.04.2021 в розмірі 31 840, 80 грн, понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 9 000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2111367233023 «Стандартний». Згідно п. 1.1. договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000,00 грн. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2111367233023 від 23.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про про надання фінансових послуг № 2111367233023 від 23.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних витрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 73872,40 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн;заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 69872,40 грн; заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору - 0,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 31840,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за відсотками - 27840,80 грн. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 19.07.2023 розгляд справи відкладено через неявку відповідача. 21.08.2023 судове засідання не відбулося через перебування головуючого судді у щорічній відпустці. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не направив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. 23.04.2021 між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2111367233023 «Стандартний». З Додатку №1 до кредитного договору вбачається, позичальникові надано кредит без конкретної споживчої мети, на суму 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2111367233023 від 23.04.2021, станом на 30.11.2021 розмір простроченої заборгованості становить 30 000,00 грн, з яких: тіло 4000, 00 грн; відсотки 26 000,00 грн; пеня 0 грн; штраф 0 грн. Договором факторингу №1-12 від 01.12.2021, який укладено між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», та витягом з Реєстру боржників до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №2111367233023 від 23.04.2021, боржник - [PERSON] . Договором №10-01/2023 від 10.01.2023, який укладено між ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», та витягом з Реєстру боржників до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №2111367233023 від 23.04.2021, боржник - [PERSON] .. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. З розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023, встановлено, що в [PERSON] наявна заборгованість, що в загальному розмірі становить 73 872, 40 грн, проте позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 31 840,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн; заборгованість за відсотками - 27840,80 грн. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідачадо суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачемсвоїх зобов`язань за умовами укладеного договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розміру стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді Товариством надано: копію Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги; прайс-лист АО «Ліга Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги №50 та Акт №2 про надання юридичної допомоги від 10.06.2021. В акті зазначено, що послуги з надання юридичної допомоги по клієнту [PERSON] в загальній сумі складають 9000, 00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial