Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

В січні 2023р. позивач ПрАТ «СК «Універсальна» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом (а.с. 1-3) до відповідача [PERSON] , третя особа: ТОВ СК «Альфа-Гарант», в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди, в порядку суброгації 8195,92 грн.; судовий збір у розмірі 2481,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 грудня 2020р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/002960, (надалі по тексту - договір страхування), у відповідності до якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією автомобіля «Mazda» д.н.з. [NUMBER] (надалі по тексту - застрахований ТЗ). 28 травня 2021р. на бул. Т. Г. Шевченка, 17 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (наді по тексту - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022р. по справі № 761/21321/21, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищезазначену подію було визнано позивачем страховим випадком, в зв`язку із чим, ним було складено Страховий акт № 105591/1 та проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 17823,0 грн., однак страховим полісом відповідача не було покрито суму в розмірі 8195,92 грн. Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати сплачену суму страхового відшкодування, проігнорував досудовому претензію позивача, останній вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31 березня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 50-64), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку не підтверджено належними засобами доказування та не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Крім того, на думку сторони відповідача, стороною позивача не доведено наявність ушкоджень застрахованого автомобіля. Також на думку сторони відповідача розмір вартості запасних частин ушкодженого автомобіля є завищеним, як і вартість відповідних ремонтних робіт. При цьому сторона відповідача вважає, що відновлювальний ремонт не міг бути проведений ФОП [PERSON] , оскільки зазначений підприємець немає виробничих потужностей та в нього відсутній відповідний штат професійних працівників. 25 квітня 2023р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 133-139), в якому позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши, що доводи відповідача наведені у відзиві на позов є необґрунтованими, оскільки правова позиція сторони відповідача, що спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковою, оскільки, укладений між позивачем та [PERSON] договір страхування регулюється положеннями Закону України «Про страхування», при цьому третьою особою при сплаті позивачу частини суми страхового відшкодування, був врахований коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу. 09 травня 2023р. на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 152-162), в яких сторона відповідача проти позову заперечила, з підстав аналогічних, наведених у відзиві на позов. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 18 грудня 2020р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування, у відповідності до якого позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією застрахованого ТЗ. 28 травня 2021р. на бул. Т. Г. Шевченка, 17 в м. Києві, сталася ДТП, за участю застрахованого ТЗ та автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022р. по справі № 761/21321/21, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування у розмірі 17823,0 грн., до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування, яка не була покрита страховим полісом відповідача у розмірі 8195,92 грн. Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення ст. 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Положеннями ст. ст. 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом». Зокрема положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 27 постанови № 4 від 01 березня 2013р., що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування у розмірі 17823,0 грн., однак страховим полісом відповідача, не було покрито суму в розмірі 8195,92 грн., до нього в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. При цьому, що зобов`язання не було припинено зміною кредитора. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 8195,92 грн. Доводи сторони відповідача, наведені у відзиві на позов, судом оцінюються критично, враховуючи те, що протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача, в порушення положень ст. ст. 76-81,83 ЦПК України, не було подано до суду жодного доказу на обгрунтування своїх заперечень на позов, при цьому судом враховано, що в судовому засіданні представник відповідача взагалі заперечував факт ушкоджень застрахованого транспортного засобу, посилаючись на фото транспортних засобів (а.с. 65). Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 761/21321/21, спростовують дані твердження. В судовому засіданні представник відповідача, визнав, що доданий до відзиву доказ (зазначені вище фотографії) є достатнім та належним доказом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,0 грн.

Outcome: approved