Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 43\~007, 21 гривень кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 2\~684, 00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву № б/н від 02.01.2018 про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору, після чого за допомогою системи Інтернет-банк «Приват 24» було підписано Заяву №б/н від 30.05.2021. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 35\~000,00 грн. Відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість. Однак, він допустив порушення виконання зобов`язань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 14.02.2023 становила 43\~007, 21 грн, в тому числі: 34\~985,26 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8\~021, 95 грн заборгованість за відсотками. Представник позивача стверджує, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором. Тому представник позивача просить задовольнити позов. Ухвалою від 02.06.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд даної справи. 05.09.2023 сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав разом із позовною заявою письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (судових повісток), які містяться в матеріалах справи, такі повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 11 вересня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 05 вересня 2023 року, датою ухвалення даного рішення є саме 11 вересня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.01.2018 відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Також у заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згідний із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Крім цього, підписуючи дану анкету-заяву відповідач зобов`язувався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 23). 30.05.2021 відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг та Паспорт споживчого кредитування (а. с. 12-22, 24-27). Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг (надалі Заява) [PERSON] , який діє на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Відповідно до п. 2.1.1.1.1. Заяви Ппаспорт споживчого кредиту та Тарифи Банку (далі - Тарифи) є невід`ємною частиною цього Договору. П. 2.1.1.2.1.Заяви преедбачено, що банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. Згідно з п. 2.1.1.2.4. строк кредиту 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс- повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у системі «Приват 24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього Договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку Договору з урахуванням умови про продовження строку Договору. У п. 2.1.1.2.5. Заяви зазначено, що загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані Клієнту на умовах цього Договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.2.10. Заяви за користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у Тарифах Банку та Паспорті споживчого кредиту. Крім цього, згідно з п. 2.1.1.2.12. Заяви сторони дійшли згоди, що в разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.6.5. Договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення Банком Клієнту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 86,4% - для картки "Універсальна"; - 84,0% - для картки "Універсальна голд"; - 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (а. с. 12-22). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч.1 статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст.\~6\~вказаного Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, абз. 2 частини другої статті 639\~ЦК України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (§ 1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1\~ст. 1048\~ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до\~ч.1,\~2\~ст.\~1069\~ЦК України\~якщо відповідно\~до договору\~банківського рахунка\~банк здійснює\~платежі з\~рахунка клієнта,\~незважаючи на\~відсутність на\~ньому грошових\~коштів (кредитування\~рахунка),\~банк вважається\~таким,\~що надав\~клієнтові кредит\~на відповідну\~суму від\~дня здійснення\~цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено вище, відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та Паспорт споживчого кредиту, які разом становлять Договір на банківське обслуговування (банківського рахунку). Підписання вищевказаних документів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є доказом укладення між сторонами Договору про надання банківський послуг, який за своєю природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Укладення такого договору є прямою і безумовною згодою відповідача з основними умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту, додатковою інформацією, з якими він ознайомився перед підписанням. Таким чином, суд дійшов висновку, що Заява про приєднання до Умов та правил надання послуг та Паспорт споживчого кредитування, підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора є належними та допустимими доказами укладання вищевказаного договору між позивачем та відповідачем. Відтак, між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Договір банківського обслуговування, на виконання якого останньому були надані кредитні картки, відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 35\~000,00 грн, що підтверджується відповідними довідками (а. с. 10, 11). Відповідно до п.2.1.1.5.1. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг Клієнт (відповідач) зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту у строки та в розмірах визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2, цього Договору, а відповідно до п. 2.1.1.6.1 вищевказаної Заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг - у випадку невиконання зобов`язань по Договору банк має право вимагати повернення кредиту, а у випадку не виконання зобов`язань по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту), заблокувати видаткові операції за карткою, які здійснюються за рахунок кредиту. Із Виписки за договором, складеної за період 30.05.2021-17.02.2023 (а. с. 8 - 9) вбачається, що відповідачу 27.07.2021 було встановлено кредитний ліміт, він активно користувався кредитним лімітом, здійснював операції з переказу коштів, з поповнення рахунку, сплати відсотків за їх користування, в результаті чого станом на 01.02.2023 баланс на кінець періоду становив: 43007, 21 гривень. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 30.05.2021 заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 14.02.2023 становить 43 007,21 грн, в тому числі: 34\~985,26 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8\~021, 95 грн заборгованість за відсотками. (а. с. 6-7). Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач, в свою чергу, приступив до виконання даного договору, проте в подальшому свої зобов`язання належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено судом, станом на 14.02.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 43 007,21 грн в тому числі: 34\~985,26 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8\~021, 95 грн заборгованість за відсотками.\~ В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, відповідач [PERSON] порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Доказів про належне виконання відповідачем умов договору суду не представлено, відповідачем не доведено. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за вищевказаним договором. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у зв`язку із задоволенням позову також підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved