Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в інтересах дитини: [PERSON] , [INFO] , з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд позбавити останнього батьківських прав відносно його дитини. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач зазначає, що вона проживає разом з сином, шлюб з відповідачем було розірвано 11 квітня 2011 року, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина. Відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, не відвідує його за місцем проживання, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. 23 червня 2020 року комісія Голованівської селищної ради склала акт обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача та її дитини, відповідно до якого, ці обставини були підтверджені. Позивач зверталася до органу опіки і піклування за місцем свого проживання - Голованівської селищної ради, за наданням висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, однак, відповідач не з`явився на засідання комісії, тому питання не було розглянуте. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, представник позивача подала до суду заяву, у якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТІХ ОСІБ Представник третьої особи - Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Через канцелярію суду 09.09.2021 р. від представника третьої особи надійшло пояснення з приводу позовних вимог, у яких зазначається, що позивач станом на 09 вересня 2021 року не проживає на території Голованівської селищної ради у зв`язку з переїздом у Київську область. Тому, просить суд розглядати справу в подальшому без участі представника Голованівської селищної ради. Представник третьої особи - виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області - у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. 27.09.2021 р. представником третьої особи було надано висновок щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав, у якому зазначається, що [PERSON] двічі не з`явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини, у нього відсутні засоби зв`язку, місце його перебування невідоме. Беручи до уваги інформацію [PERSON] щодо участі батька у вихованні сина, орган опіки і піклування не може надати об`єктивний висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , але, враховуючи інтереси дитини, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області - у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 05.01.2022 року ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.03.2023 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 13.03.2023 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Білогородську сільську раду Бучанського району Київської області 12.09.2023 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.11.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Згідно з висновком органу опіки і піклування - Олександрійської міської ради - №258/9/10/3 від 29.09.21 р., орган не заперечує протии позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного 23.06.2020 року комісією у складі депутата Голованівської селищної ради Завалюк Т.В., сусідів [PERSON] та [PERSON] , було відвідано гр. [PERSON] за місцем його проживання. Як вбачається з копії акту про обстеження умов проживання, на момент відвідування відповідач ніякої участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, не відвідує його за місцем проживання, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. ОЦІНКА СУДУ Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, не забезпечує її харчуванням та не доглядає за нею і не бажає доглядати в подальшому, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, передбачених ст. 150 СК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що на переконання суду, сприятиме захисту інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved