Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк», через свого представника Ляра Д.Ю., звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.03.2011 року, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 31 590,51 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 30.03.2011 року відповідачці було відкрито картковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 04.04.2023 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 31 590,51 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 31 590,51 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.05.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача, про проведення розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 30.03.2011 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 3003.2011 року. Позивач є правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується копією витягу із Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», погодженого НБУ 06.09.2019. Наведені позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються наявними в матеріалах справи анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, довідкою про умови кредитування з використанням банківських карт «Універсальна» та «Універсальна Голд» та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Так, підписавши 30.03.2011 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідачка [PERSON] підтвердила, що вона згідно з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також довідкою, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згідний з його умовами. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитних банківських карт «Універсальна» та «Універсальна Голд» відповідач прийняв зобов`язання щодо сплати відсотків від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна Голд». За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, яку він просить стягнути із відповідача, станом на 04.04.2023 становить 31 590,51 грн., з яких: 27 782,84 грн. - заборгованість за кредитом; 3807,67 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Жодних сумнівів щодо правильності наведеного розрахунку заборгованості у суду немає. Будь-яких належних та допустимих доказів в заперечення вказаних обставин, зокрема, щодо відсутності заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано. Вирішуючи обґрунтованість такого вказаного позивачем розміру заборгованості, судом також враховується, що кредитним договором було передбачено повернення коштів щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, наступного за звітним. Таким чином, оскільки відповідач дані умови порушив, то відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору заборгованість у вищевказаному розмірі є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 590,51 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved