Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

представник заявниці адвокат Ковальов Д.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , в смт. Приазовське Мелітопольського району Запорізької області [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] у себе вдома в смт. Приазовське Мелітопольського району Запорізької області померла бабуся заявниці [PERSON] . ГБУЗ «МЦПМСП» видане Медичне свідоцтво про смерть серії 23 № 200430053 від 19.07.2023. У зв`язку із тим, що органи державної реєстрації актів цивільного стану та їх діяльність на тимчасово окупованій території України вважаються незаконними, вказане Медичне свідоцтво про смерть є недійсним та не створює правових наслідків. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для державної реєстрації, проведеної державним органом України, та прийняття спадщини. Ухвалою від 20.09.2023 відкрите провадження у справі. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник в заяві просив розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заявниця [PERSON] була онукою [PERSON] . Факт родинних відносин між вказаними особами підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.1969, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.1996 та свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] від 04.08.2016. Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заявник є суб`єктом звернення з зазначеною заявою. Згідно з Медицинским свидетельством о смерти серии 23 № 200430053 от 19.07.2023, виданим ГБУЗ «МЦПМСП» Филиала «Приазовський районний центр первичной медико-санитарной помощи» [PERSON] померла [INFO] в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області. Причина смерті: хронічне порушення мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз. До складу тимчасово окупованої території України з 26.02.2022 належить Приазовська селищна територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області, що визначено Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207-VII) та наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Відповідно до статей 1 та 3 Закону № 1207-VII тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами другою та третьою статті 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно зі статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: (1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; (2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: (а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); (б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545 (далі - фельдшерська довідка про смерть); (в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; (г) рішення суду про оголошення особи померлою; (ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; (д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; (е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, Медицинское свидетельство о смерти серии 23 № 200430053 от 19.07.2023 не може бути підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки видане органом на тимчасово окупованій території, проте воно є дійсним для підтвердження зазначеного факту. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт. Приазовське Мелітопольського району Запорізької області, що є підставою для задоволення заяви та встановлення факту її смерті.

Outcome: approved