Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2096. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 01 жовтня 2013 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З квітня 2022 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та взаєморозуміння. Примирення між сторонами та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311331762275, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками та була отримана 05 вересня 2023 року, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0311332143099, однак відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2096, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, серії [NUMBER] від 11 грудня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), серії [NUMBER] від 08 лютого 2020 року Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказала, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок втрати почуття любові та взаєморозуміння. Примирення між сторонами та подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved