Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

26.05.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, в якому просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Врадіївського районного суду від 08.06.2018 року було розірвано, але до розірвання вищевказаного шлюбу [PERSON] вже більше року проживала однією сім`єю разом з [PERSON] та [INFO] у них народилася донька, батьком якої в свідоцтві про народження записаний колишній чоловік [PERSON] відповідно до ч.2 ст. 122 СК України. Як зазначає позивач, що фактично біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є він, тому його дочка носить прізвище та по батькові сторонньої для неї людини. На даний момент внести зміни в свідоцтво про народження дитини можна лише за рішенням суду, тому на підставі цього позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні 14.09.2023 року представник позивача - адвокат Пілюк Р.В позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутності, оскільки позовні вимоги вони визнають повністю (а.с.37, 39). Представник третьої особи у судове засідання 14.09.2023 року також не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог залишають на розсуд суду (а.с.41). З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.08.2018 року Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області народилася [PERSON] , про що складено актовий запис № 2 та її батьками зазначено: в графі «батько»- [PERSON] , а в графі «мати» - [PERSON] (а.с 8). Стаття 55 Конституції України\~передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої\~статті 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу предмет (докази) позову може визначити виключно позивач, у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу. Під час розгляду справи, судом неодноразово ставилось питання щодо можливості заявлення клопотань та долучення додаткових доказів, проте представник позивача зазначав про достатність наявних у матеріалах справи доказів та відсутність клопотань . Крім того, ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2\~ст.\~125\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України)). За змістом\~ст. 126 СК України, заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: dismissed