Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на користь закладу де в подальшому будуть перебувати діти, або особи, яка буде опікуватися дітьми на утримання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, передати малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області для подальшого влаштування. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на обліку у службі у справах дітей Новобузької міської ради перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що потрапили у складні життєві обставини через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Так, мати дітей [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Гр. [PERSON] проживає з дітьми, так як в 2018 розірвала шлюб з чоловіком [PERSON] , про що свідчить рішення Новобузького районного суду від 20.11.2018 року справа No481/1063/18. [PERSON] являється батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей ухиляється та свідомо відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не створює умов для нормального утримання дітей. За неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачку неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. Відтак, орган опіки та піклування, діючи виключно в інтересах дітей, змушений звертатися до суду із відповідним позовом. Представник позивача, органу опіки та піклування Новобузької міської ради Миколаївської області Захарчук В.О. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно, належним чином повідомлена про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі на адресу суду не подавала. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). У статті 7, 155 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 21 липня 2017 року, [PERSON] народився [INFO] та матір`ю являється [PERSON] , серії [NUMBER] від 06 квітня 2016 року, [PERSON] народилася [INFO] та матір`ю являється [PERSON] , серії [NUMBER] від 03 вересня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] та матір`ю являється [PERSON] , серії [NUMBER] від 07 лютого 2012 року, [PERSON] народилася [INFO] та матір`ю являється [PERSON] , серії І-ФП від 10 липня 2009 року, [PERSON] народилася [INFO] та матір`ю являється [PERSON] . (а.с. 9-13). Батько малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] записаний зі слів матері, що підтверджується довідкою про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 14-16). Актами обстежень умов проживання, встановлена неналежність умов проживання для дітей (а.с. 27-29). Довідкою № 69-01/260-12 від 13.06.2023 року виданої Новобузьким відділом Баштанської філії Миколаївського обласного центру зайнятості встановлено, що [PERSON] на обліку в Новобузькому відділі Баштанської філії Миколаївського обласного центру зайнятості перебуває на статусі безробітного з 06.06.2023 року(а.с. 37). Відповідно до постанов Новобузького районного суду Миколаївської області, відповідачка [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 184 КУпАП у зв`язку з чим була піддана адміністративним стягненням за невиконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 31-34). Відповідно до висновку органу опіки та піклування №1032.02.12 від 22.05.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , останній вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки буде відповідати інтересам дітей (а.с. 35). Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3757,60гривні. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved