Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

позивач [PERSON] 05.09.2023 звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 20.02.2020 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №297. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.02.2020 зареєстровано шлюб з відповідачем, в якому мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними часто виникали сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. З 06.10.2022 вони припинили подружні стосунки та спільне господарство. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини, часу на примирення не потребує. Ухвалою від 06.09.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 15.09.2023 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 11.09.2023 подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.02.2020 у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №297, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у них народився син, який на даний час є неповнолітнім - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2020, міцної сім`ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім`ї. З 06.10.2022 шлюбні стосунки між ними фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. У суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам сторін, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved