Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10\~000 грн. щомісячно, та аліменти на утримання позивача як матері, на утриманні якої знаходиться дитина сторін, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позов обгрунтований тим, що 04 лютого 2020 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Віжповідно до висновку історії хвороби амбулаторного хворого, медичної карти №570333 у дитини наявний з народження діагноз двобічна вроджена клишоногість, дисплазія кульшових суглобів, стійке порушення функції нижніх кінцівок, що є вродженою деформацією стопи новонародженого, коли стопа знаходиться в положенні підошовного згинання, приведення і звернена всередину. Кінець стопи, при цьому, опущений і повернутий всередину. У зв`язку з цимдитині потрібно робити постійні огляди у лікаря, проводити лікувальні масажі, а також купувати спеціальне ортопедичне взуття. Так, віповідач [PERSON] є матеріально забезпеченим та може надати належний матеріальний догляд та піклування для дитини. До того ж дитина потребує додаткових витрат з огляду на стан його здоров`я. Тому на підставі вищевказаного позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді. До суду представник позивача направила заяву у якій просила суд розгляд справи провести без її участі, позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторонами 04 лютого 2020 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір частки від доходу одного з батьків, яка може бути стягнута в якості аліментів, визначається ч.5 ст.181 СК України, а саме у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до\~ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на дитину та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000 грн. з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного. Положеннями\~статті 84 СК України\~передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, враховуючи надані позивачем докази, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають повному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial