Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

30.01.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій заявники просять: встановити факт родинних відносин [PERSON] (1909 року народження, німець за національністю), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ); встановити факт того, що [PERSON] (1909 року народження, німець за національністю) є: батьком [PERSON] ( [INFO] ); дідом [PERSON] ( [INFO] ); прадідом [PERSON] ( [INFO] ). В обґрунтування заяви заявники зазначили, що [PERSON] , батько [PERSON] , народився [INFO] в місті Марксштадт, Автономна Радянська Соціалістична Республіка Німців Поволжя в сім`ї німців Поволжя , а саме: дід - [PERSON] (ім`я при народженні [PERSON] (німець за національністю), баба - [PERSON] (народилася в серпні 1884 року ), батько - [PERSON] ((німець за національністю) народився в 1909 році) та мати - [PERSON] . В період з 1921 року по 1931 рік Радянською владою були заарештовані тітка [PERSON] та її чоловік, в свою чергу чоловіка тітку [PERSON] було засуджено та розстріляно. [PERSON] 15.02.1934 року було заарештовано Радянською владою в особі НКВД СРСР. 16.03.1934 року [PERSON] був репресований Радянською владою та засуджений до виселення в концтабір. Заявники у заяві вказують на те, що задля збереження [PERSON] від репресивної діяльності Радянської влади проти осіб німецької національності та недопущення виселення його разом з [PERSON] до концтабору, 08.05.1934 року [PERSON] звернулась за отриманням дублікату свідоцтва про народження [PERSON] , в якому зазначила батьком [PERSON] - [PERSON] , на теперішній час зберігся оригінал свідоцтва №245 про народження [PERSON] (на німецькій мові), виданого повторно 08.05.1934 року, та в якому зазначено батьків [PERSON] , а саме: [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу первісного свідоцтва про народження у [PERSON] за життя не було, оскільки воно було знищено як документ, підтверджуючий його віднесення до осіб, які на той час були ворогами народу для Радянської влади. Надалі в 1941 році [PERSON] , її доньку [PERSON] (сестру [PERSON] ) та її онука [PERSON] , як німців Поволжя , було виселено з міста Марксштадт Автономної Радянської Соціалістичної Республіки Німців Поволжя на спецпоселення до Сталінського району Акмолінської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки. [PERSON] та [PERSON] після закінчення спецпоселення переїхали до м. Дніпропетровська, де проживали з 1957 року разом, зокрема, з дружиною, дітьми та тіткою [PERSON] , а з 19.08.1963 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ордером №666 від 19.08.1963 року. Крім цього заявники вказують на те, що факт родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] підтверджується обліковою карткою члена КПРС №11668183, в пункті 11 якого зазначено, що [PERSON] виховувався бабою-пенсіонеркою, та анкетою кандидата партії, вступника в члени компартії Радянського Союзу, в пункту 7 якої зазначено, що [PERSON] виховувався бабою. В 1969 році [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] та новою дружиною приїжджали в гості до його сина - [PERSON] в місто Дніпропетровськ та проживали за адресою [PERSON] , що можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього заявники зазначили, що означені свідки можуть підтвердити факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] в м. Дніпропетровську та можуть підтвердити, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Посилаючись на зазначене, заявники просять суд встановити факт родинних відносин [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на те, що встановлення означеного факту має для них юридичне значення, оскільки дозволить внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , а саме: у графі національність батька зазначити «німець» замість «росіянин» та до актового запису про народження [PERSON] , а саме: у графі національність матері зазначити «німка» замість «росіянка», тому заявники звернулись до суду із даною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою від 06.02.2023 року заяву [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин залишено без руху з наданням заявникам строку для усунення її недоліків. Ухвалою суду від 07.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою від 09.05.2023 року витребувано з П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №555/2005, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні заявники, посилаючись на обставини, викладені в заяві, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, пояснили, що [PERSON] (1909 року народження, німець за національністю) є: батьком [PERSON] ; дідом [PERSON] ; прадідом [PERSON] . Означене на думку заявників підтверджуються як письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, так і показаннями свідків. В судове засідання представник Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. В судове засідання, призначене на 13.09.2023 року, заявники не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, у наданих до суду 13.09.2023 року заявах вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, також просили розглянути справу за їх відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, суд розглянув дану справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Вислухавши заявників, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5). Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2). Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 статті 319 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У відповідності до ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] в місті Марксштадт, кантон Марксштадт, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено запис 17 лютого 1930 року. Вказане підтверджується оригіналом перекладу з німецької мови свідоцтва про народження №245 від 08.05.1934 року, засвідченим 05.09.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 10870, в якому батьками [PERSON] , [INFO] , вказані - батько [PERSON] , мати [PERSON] . 30.11.1921 року була заарештована тітка [PERSON] - [PERSON] по звинуваченню в участі в загоні генерала [PERSON], що підтверджується скріншотом з Інтернет джерела «Відкритий список» - найповніша база даних жертв політичних репресій у СРСР (1917-1991 рр.) стосовно [PERSON] . В вересні 1930 року [PERSON] був заарештований Радянською владою. [PERSON] було засуджено «трійкою» при Повноважному представництві Об`єднаного державного політичного управління по Середньо-Волзькому краю по статті 58.11 Кримінального кодексу Р.С.Ф.С.Р. та розстріляно 25.01.1931 року, що підтверджується скріншотом з Інтернет джерела «Відкритий список» - найповніша база даних жертв політичних репресій у СРСР (1917-1991 рр.) стосовно [PERSON] . 15.02.1934 року [PERSON] (1909 року народження, німець за національністю) був заарештований Радянською владою в особі НКВД СРСР, що підтверджується архівною довідкою №С-233 від 25.10.2022 року та довідкою про реабілітацію №13-214-06 від 01.11.2006 року. 16.03.1934 року [PERSON] був репресований по постанові «трійки» Повноважного представництва Об`єднаного державного політичного управління по Нижньо-Волзькому краю по статті 58-7 Кримінального кодексу РСФСР за звинуваченням у шкідницькому ремонті тракторів, а саме: складав на ці трактори акти, як на здійснений ремонт повністю; засуджений до виселення в концтабір, що підтверджується копією довідки про реабілітацію №13-214-06 від 01.11.2006 року, а також листом від 01.11.2006 року № 13-214-06, що видані прокуратурою Саратовської області. Як зазначили заявники в судовому засіданні, [PERSON] , батько [PERSON] , народився [INFO] в місті Марксштадт, Автономна Радянська Соціалістична Республіка Німців Поволжя в сім`ї німців Поволжя , а саме: його дідом є [PERSON] (ім`я при народженні [PERSON] (німець за національністю), бабою є - [PERSON] (народилася в серпні 1884 року ), батьком є - [PERSON] ((німець за національністю) народився в 1909 році) та матір`ю є - [PERSON] . Також вказали, що [PERSON] звернулась за отриманням дублікату свідоцтва про народження [PERSON] , в якому зазначила батьком [PERSON] - [PERSON] , означене було вчинено з метою збереження її онука - [PERSON] від репресій з боку Радянської влади та недопущення виселення його разом з [PERSON] до концтабору. Також в судовому засіданні заявники пояснили, що первісного свідоцтва про народження у [PERSON] за життя не було, оскільки воно було знищено як документ, підтверджуючий його віднесення до осіб, які на той час були ворогами народу для Радянської влади. З долученої заявниками до заяви копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.01.1955 року Марківським райбюро РАГС Саратовської області, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в місті Маркс Саратовської області рсфср і його батьками зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON] . 28.08.1941 року Президіумом Верховної Ради СРСР прийнято указ «Про переселення німців, які мешкають у районах Поволжя». Як зазначили заявники в судовому засіданні, в 1941 році [PERSON] , її доньку [PERSON] (сестру [PERSON] ) та її онука [PERSON] , як німців Поволжя , було виселено з міста Марксштадт, Автономної Радянської Соціалістичної Республіки Німців Поволжя, на спецпоселення до Сталінського району Акмолінської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] на спецпоселенні в Сталінському районі Акмолінської області Казахської Радянської Соціалістичної Республіки підтверджується Архівною довідкою №2-20203-22-02762 від 05.07.2022 року, виданою Державною установою «Управління комітету по правовій статистиці і спеціальним облікам генеральної прокуратури республіки Казахстан по Акмолінській області» та Анкетою кандидата партії, вступника в члени компартії Радянського Союзу на ім`я [PERSON] , із зазначеною датою народження: ІІ-1930 р. відповідно. З листа державної установи республіки Комі «Національний архів республіки Комі» від 25.10.2022 року № С-233 вбачається, що в документах треста «Комилес» в списку прийнятих від органів НКВД та раніше працюючих в локчимському ЛПХ німців, фінів, румунів та інш. на 01 січня 1943 року значиться [PERSON] ., 1909 р.н., спеціальність - а/механік, прибув з Ухтпечлага. В документах комітету державної безпеки Комі АССР у книзі обліку переселенців, розселених на території спецкомендатури №55 Корткеросского району Комі АССР (виселенці) значиться [PERSON] , в графі «Рік та місце народження» вказано: 1909 - м. Маркс Саратовської області; в графі «Національність» вказано: німець; в графі «партійність» записано: б/п; в графі «Місце проживання та місце роботи до переселення» вказано: за місцем народження, автомеханик; в графі «Де і в якості кого працює на теперішній час» записано: «Намський л/п, слюсар; в графі «З якого часу перебуває на обліку спецпоселення» зазначено: з 1945. Вказано, що інших відомостей у відношенні [PERSON] і членів його сім`ї в документах архіву не виявлено. 04.07.1950 року між [PERSON] , 1930 року народження, та [PERSON] , 1928 року народження, укладено шлюб в місті Кізел, Молотовської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.04.1951 року Червоногвардійським РАГС м.Дніпропетровська. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.11.1956 року бюро РАГС Червоногвардійського району м.Дніпропетровська. Як зазначили заявники в судовому засіданні, з 1957 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом проживали у [ADDRESS] . 19.08.1963 року [PERSON] було отримано квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ордером №666 від 19.08.1963 року, виданим Підприємством П/Я №186. У вказаному ордері визначено перелік осіб, які, окрім [PERSON] , проживатимуть у вказаній квартирі, а саме склад сім`ї: [PERSON] - мати, [PERSON] - тітка, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька та [PERSON] - донька. Крім цього, в обліковій картці члена [NUMBER] , яка видана [PERSON] , пункт 11 містить наступний запис: «виховувався у баби-пенсіонерки», а в анкеті кандидата партії, вступника в члени компартії Радянського Союзу, пункт 7 містить наступний запис: «виховувався у баби». 29.03.1991 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 29.03.1991 року Відділом РАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м.Дніпропетровська. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.07.2004 року Відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції. Відповідно до копії спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведеної П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.09.2005 року, з заявою від 15.09.2005 року про отримання спадщини до нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON] . 15.09.2005 року та 25.09.2009 року державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких спадкоємцем майна [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , є його донька [PERSON] . На підтвердження вимог заявників в судовому засіданні надала пояснення свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона з 1963 року по 2023 рік проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 1963 року вона дружить з [PERSON] . Їй достеменно відомо, що з [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] називав [PERSON] бабусею. Їй відомо, що в 1969 році у гості до [PERSON] приїздив з Комі АРСР [PERSON] зі своєю новою родиною. Вона також зазначила, що [PERSON] називав [PERSON] батьком. Дане вона особисто чула при перебуванні в гостях у [PERSON] в період перебування там [PERSON] , а також неодноразово чула від [PERSON] сімейні історії про [PERSON] та [PERSON] . Також вона неодноразово чула від [PERSON] та [PERSON] , що вони є родичами, та те, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Із письмових показань свідка [PERSON] , справжність підпису якої посвідчено 04.08.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Хоміч О.М., вбачається, що вона з 10.10.1963 року по теперішній час проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Їй достеменно відомо, що з [PERSON] проживали [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] називав [PERSON] бабусею. Їй відомо, що в 1969 році у гості до [PERSON] приїздив з Комі АРСР [PERSON] , який є батьком [PERSON] , оскільки вона з молодості часто бувала у [PERSON] вдома, відвідувала його сімейні свята, дні народження, [PERSON] та [PERSON] завжди гостинно її зустрічали. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2023 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено висновок про внесення змін до актового запису №136/31.35-77, яким відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису №2170 від 26.11.1956 року, а саме: у графі національність зазначити «німець» замість «росіянин», через те, що пред`явлені заявником та зібрані відділом документи не дають на це достатніх підстав. Судом встановлено, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заявникам необхідно для реалізації їх прав щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 09.12.1997 року №703/97-ВР) визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що [PERSON] (1909 року народження, німець за національністю) є: батьком [PERSON] ( [INFO] ); дідом [PERSON] ( [INFO] ); прадідом [PERSON] ( [INFO] ), тому заява [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved