Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

27 січня 2022 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором №1610-0008 про приєднання до електричних мереж від 14.04.2016 року. У зв`язку з розбіжностями, які виникли при укладанні договору №1610-0008, ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовною заявою. 08.07.2017 року апеляційним судом Запорізької області було затверджено мирову угоду по справі №333/2482/16-ц між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] . Пунктом 8.1 договору №1610-0008 сторони домовилися, що надання послуг з приєднання електроустановок Об`єкта починається з моменту підписання цього договору. Відповідно до пункту 2.3 договору №1610-0008 замовник оплачує виконавцю вартість послуг з приєднання на умовах цього договору. Пунктом 4.3 договору №1610-0008, сторони погодилися, що Замовник сплачує плату за приєднання на поточний рахунок виконавця у такому порядку: 1000 гривень до 01.06.2016 року; 8000 гривень на протязі 5 днів з моменту отримання письмового повідомлення від виконавця про введення в експлуатацію мереж зовнішнього електропостачання. 05.09.2017 року відповідачем було отримано рахунок №1610-0008, 06.09.2017 року. Відповідачем було сплачено 1000 гривень. На виконання вказаних умов договору №1610-0008, 01.10.2021 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» була видана довідка №001-84/4070 «про введення в експлуатацію зовнішнього електропостачання та виконання у повному обсязі умов договору від 12.04.2016 року №1610-0008, за адресою [ADDRESS] . Листом від 07.10.2021 року №002-84/1265 про підписання актів відповідачу були надіслані довідка та акт прийому передачі наданих послуг №1610-0008/10 та повідомлено про необхідність сплати на протязі 5 робочих днів, з моменту отримання письмового повідомлення від виконавця, остаточну вартість послуги у розмірі 8\~000 гривень. Вказаний лист було отримано відповідачем особисто 26.10.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення від 21.10.2021 року №6903529973804. Тобто відповідач повинен був сплатити остаточну вартість послуги з приєднання до 02.11.2021 року включно. Однак, 03.11.2021 року вх.№1492/002 на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» надійшов лист Відповідача «Про підписання актів» від 28.10.2021 року в якому [PERSON] відмовився підписувати Акт та сплачувати остаточну вартість послуги. Таким чином, відповідачем порушено пункт 4.3 договору та остотачна вартість за послугу з приєднання 8\~000 гривень не сплачено. Пунктом 5.3. договору №1610-0008 встановлено, що за порушення строків оплати, передбачених пунктом 4.3 договору замовник сплачує пеню у розмірі 0,01% вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 5% від вказаної вартості. При розрахунку пені і штрафу виходять з того, що вартість приєднання відповідно до умов договору становить 9\~000 гривень. Отже, з 03.11.2021 року по 23.12.2021 року, відповідно до пункту 5.3 нараховується пеня у розмірі 45 гривень 90 копійок. Згідно розрахунку розмір штрафу дорівнює 450 гривень. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 8\~495 гривень 90 копійок. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 31.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаним позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 14.07.2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення пені і судових витрат. В обґрунтування зазначено, що 23 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з заявою про приєднання до електроустановки. В квітні 2016 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» надало замовнику на підпис договір про приєднання до електричних мереж №1610-0008 від 12 квітня 2016 року. У зв`язку з тим, що договір містив невідповідності нормам Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, в тому числі, через порушення строків надання послуг з приєднання, договір було підписано та надано протокол розбіжностей. Після чого, ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом про врегулювання розбіжностей, які виникли під час укладання договору про приєднання до електричних мереж. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.08.2017 року було затверджено мирову угоду, згідно з якою, загальна тривалість виконання проектних та будівельних робіт складала 6 місяців. Будь-яких письмових повідомлень від ПАТ «Запоріжжяобленерго» про збільшення строку надання послуг з приєднання та застосування коефіцієнту на користь замовника не надходило. 5 вересня 2017 року [PERSON] отримав рахунок на сплату 1000 гривень. 06 вересня 2017 року на виконання умов договору сплатив вище вказану суму в повному обсязі. Отже, усі роботи за вище зазначеним договором мали бути виконанні в строк до 06.03.2018 року. Після чого, ніякі роботи з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виконувалися, в порушення умов договору. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» прострочило виконання своїх зобов`язань за договором №1610-0008 від 12.04.2016 року, у зв`язку з чим з ПАТ «Запоріжжяобленрго» потрібно стягнути на користь [PERSON] пеню у розмірі 1647 гривень 00 копійок та судові витрати у розмірі 300 гривень. 10.11.2022 року ухвалою суду об`єднано первісний та зустрічний позов в одне провадження та постановлено перейти до розгляду цивільної справи в загальному провадженні. 19 січня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання по справі та призначено судовий розгляд по суті. Представник позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити первісний позов з підстав, викладених у первісній позовній заяві, зустрічні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення зустрічного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов. Відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом, у судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зустрічні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити зустрічний позов з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» не визнав, щодо задоволення первісного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Положеннями ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 квітня 2016 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (його правонаступник ПАТ «Запоріжжяобленерго») та [PERSON] укладено договір №1610-0008 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання) за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). 08 серпня 2017 року по справі 333/2482/16-ц сторони уклали мирову угоду та направили її до Апеляційного суду Запорізької області (а.с.10-11). 10 серпня 2017 року Апеляційний суд Запорізької області своєю ухвалою затвердив мирову угоду укладену між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] (а.с.12-13). Згідно довідки від 01.10.2021 року №001-84/4070 ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило замовника [PERSON] про введення в експлуатацію мереж зовнішнього електропостачання та виконання у повному обсязі умов договору від 12.04.2016 року №1610-0008 у частині зовнішнього електрозабезпечення про приєднання до електричних мереж електроустановок садового будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до супровідного листа від 07.10.2021 року №002-84/1265 ПАТ «Запоріжжяобленерго» надіслало на поштову адресу замовника [PERSON] довідку від 01.10.2021 року №001-84/4070 та акт прийому-передачі наданих послуг №1610-0008/10 в двох примірниках (а.с.14). 28.10.2021 року [PERSON] , у зв`язку з порушенням строків договірних зобов`язань, направлено на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» лист з вимогою здійснити перерахунок остаточної вартості послуг з приєднання, відповідно до пункту 5.3 Договору №1610-0008 від 12.04.2016 року (а.с.16). Під час вирішення первісного позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості, суд бере до уваги договір укладений між сторонами №1610-0008 від 12.04.2016 року з якого виникли спірні правовідносини, положеннями викладеними у мировій угоді по справі №333/2482/16-ц від 08.08.2017 року, затвердженої Апеляційним судом Запорізької області 10.8.2017 року, ЦК України, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» підлягають задоволенню, виходячи з такого. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно договору про надання послуг з приєднання до електричних мереж від 12 квітня 2016 року №1610-0008 та затвердженої мирової угоди від 10.08.2017 року замовник [PERSON] та виконавець робіт ПАТ «Запоріжжяобленерго» узгодили між собою всі суттєві ознаки договірних зобов`язань. Згідно пункту 3.1.1 договору виконавець зобов`язаний, після здійснення замовником оплати на умовах, передбачених у п.4.3. договору, забезпечити у встановленому порядку на підставі ТУ розробку, погодження та затвердження проектно-кошторисної документації на будівництво мереж зовнішнього електропостачання об`єкта Замовника (надалі ПКД) у нормативні терміни проектування та будівництва, які наведені у додатку № 2 до цього Договору. На підставі пункту 4.3. замовник сплачує плату за приєднання на поточний рахунок Виконавця у такому порядку 1000 гривень до 01.06.2016 року; 8000 гривень на протязі 5 (п`яти) днів з моменту отримання письмового повідомлення від виконавця про введення в експлуатацію мереж зовнішнього електропостачання. 05 вересня 2017 року [PERSON] отримав рахунок на сплату 1000 гривень згідно умов договору та 06 вересня 2017 року здійснив оплату на поточний рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначеної суми на виконання умов договору, що підтверджує сам позивач за первісним позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго». Позивач виконав свої зобов`язання 01.10.2021 року, здійснивши приєднання до електричних мереж електроустановок садового будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.5.3 Договору №1610-0008 встановлено, що за порушення строків оплати, передбачених пунктом 4.3 Договору Замовник сплачує пеню у розмірі 0,01% вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 5% від вказаної вартості. Таким чином, оцінивши надані учасниками справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог первісного позову щодо стягнення остаточної вартості послуги з приєднання у розмірі 8000,00 гривень, пені у розмірі 45,90 гривень і штрафу у розмірі 450, 00 гривень. Суд приймає за належний розрахунок пені і штрафу зроблений позивачем, адже відповідача власного контр розрахунку не надав. Щодо зустрічних позовних вимог, які є невід`ємною частиною захисту прав замовника послуг та споживача таких послуг, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] просить суд стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його користь пеню (або зобов`язати здійснити перерахунок остаточної вартості з приєднання відповідно до умов договору №1610-0008 від 12.04.2016 року) у розмірі 1647 гривень 00 копійок та стягнути на його користь суму судових витрат у розмірі 300 гривень. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, у разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Суд зазначає, що укладений та підписаний договір про приєднання до електричних мереж є для сторін зобов`язанням, яке регулюється чинним законодавством України. У разі не виконання сторонами договору або неналежного виконання своїх зобов`язань ЦК України передбачає застосування до порушника правових наслідків до них відносяться: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; \~ \~ \~ \~ 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виконавець робіт та замовник пунктом 5 договору погодили відповідальність сторін. Пунктом 5.3 Договору№1610-0008 передбачена відповідальність за порушення з вини виконавця строків виконання зобов`язання. Виконавець сплачує пеню у розмірі 0,01% вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 5% від вказаної вартості. Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» у відзиві на зустрічний позов від 07.03.2023 року визнає порушення умов договору, а саме: п.5.3 договору щодо строків виконання договору. Разом з тим не погоджується з розрахунком пені зробленим позивачем за зустрічним позовом, просить застосувати спеціальну позовну давність, надає власний розрахунок пені. За наданого розрахунку вважає, що пеня за прострочення виконання договору може бути нарахована в межах строку від 12.07.2021 до 12.07.2022, тобто за період з 12.07.2021 по 01.10.2021, за 90 днів: 9000 грн. х 0,01 % х 80 дн. = 72,00 грн. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] здійснив розрахунок пені за період з 06.03.2018 року по 26.10.2021 року включно, що складає 1330 днів. При цьому він виходив з того, що Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 серпня 2017 року було затверджено мирову угоду, згідно з якою, загальна тривалість виконання проектних та будівельних робіт складала 6 місяців. За умовами Договору позивачем за зустрічним позовом 06 вересня 2017 року сплачено на виконання умов договору 1000,00 гривень, отже усі роботи за Договором мали бути виконані в строк до 06 березня 2018 року. 26.10.2021 року позивачем за зустрічним позовом було отримано лист ПАТ «Запоріжжяобленерго» з актами прийому-передачі наданих послуг та довідку від 01.10.2021 року про введення в експлуатацію мереж зовнішнього електропостачання та виконання умов Договору. На підставі викладеного позивач за зустрічним позовом [PERSON] надає такий розрахунок пені та штрафу: 0,01 % від 9000,00 грн. складає 0,9 грн.; 5% від 9000,00 грн. складає 450,00 грн. 1330 днів х 0,9 +450,00 грн. = 1647 грн. Суд погоджується з розрахунком штрафу здійсненим [PERSON] у відповідності до п.5.3 договору та вважає його правильним, зробленим у відповідності до змісту договірних відносин. Разом з тим суд не погоджується з доводами відповідача за зустрічним позовом щодо необхідності застосувати до вказаних правовідносин спеціальну позовну давність. Так, відповідно до ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Основне зобов`язання за договором було виконано ПАТ «Запоріжжяобленерго» 26.10.2021 року. Однак усі роботи за Договором мали бути виконані в строк до 06 березня 2018 року. За такого час затримки виконання складає 1330 днів. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом 14.07.2022 року, тобто в межах одного року після виконання основного зобов`язання за договором 26.10.2021 року. Вимоги відповідача за зустрічною позовною заявою щодо можливості стягнення пені лише за 90 днів суд знаходить безпідставними, адже характер передбачених п.5.3 договору платежів не носить систематичного характеру, сплачується разово після усунення порушень. Таким чином з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь [PERSON] необхідно стягнути пеню у розмірі 1197,00 гривень і штраф у розмірі 450,00 гривень, а загалом 1647,00 гривень. Вирішуючи позовну вимогу позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з ПАТ «Запоріжжяобленерго» судових витрат в сумі 300 гривень, які позивач поніс під час розгляду справи у суді, суд виходить з такого. Згідно ст.133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач [PERSON] не конкретизує в контексті позовних вимог вид судових витрат та не надає відповідних підтверджуючих документів, розрахунків таких витрат. Зважаючи не доведеність такої позовної вимоги належними та допустимими доказами суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд доходить висновку про те, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.12 ст.265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму. За такого\~суд вбачає\~за необхідне\~стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» грошову суму у розмірі 6848,90 гривень (8495,90 - 1647 = 6848,90). Відповідно до\~ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судові витрат. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] є інвалідом 1 групи, що підтверджується посвідченням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському районі серії «Є» №037458, виданого 06.12.2018 року (а.с.71). Відповідно до п.9. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп. Враховуючи викладене, виходячи з обґрунтованості заявлених первісним позивачем вимог, суд вважає за можливе повернути ПАТ «Запоріжжяобленерго» суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, що становить 1829,94 гривень.

Outcome: partial