Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, а саме, домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] . Посилається на те, що проживає в житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. В даному будинку крім позивачки, також зареєстровані її дочка [PERSON] та онук [PERSON] , які фактично не проживають з 2005 року, а проживають в с.Яблунів, Чортківського району Тернопільської області. Відповідачі не проживають у належному їй житловому будинку уже протягом тривалого часу, однак вони залишаються бути зареєстрованими у вказаному будинку. Жодних перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачам не чинилось.У зв`язку з цим вона несе зайві витрати по утриманні власності, що викликає труднощі в оформленні нею пільг щодо оплати комунальних послуг та в отриманні субсидії. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте, разом із позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №180837368 від 12.09.2019 року, слідує, що [PERSON] на праві приватної власності являється власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки №485 від 23.03.2023 року виданої Копичинецькою міською радою Чортківського району Тернопільської області слідує, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1972 року народження; [PERSON] , 1963 року народження; [PERSON] , 1988 року народження; [PERSON] , 1966 року народження; [PERSON] , 2003 року народження; [PERSON] , 1985 року народження; [PERSON] , 2018 року народження (а.с.7), підтверджується із даними з будинкової книги для прописки громадян(а.с.11-12). Згідно Акту про встановлення факту непроживання від 20.04.2023 року, складеного комісією в складі депутата Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області Лозовської М.М., в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в результаті обстеження місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що останні за даною адресою не проживають з 2005 року (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку по місцю своєї реєстрації в [ADDRESS] з 2005 року без поважних причин. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі з 2005 року відсутні за місцем своєї реєстрації в домоволодінні, яке належить позивачу понад один рік без поважних причин, що перешкоджає [PERSON] в здійсненні її законних прав власника домоволодіння, а тому [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення її позовних вимог, тобто визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved