Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач перебуває з ТОВ «Краснолиманське» у трудових відносинах на посаді гірника підземного 3 розряду. 21.11.2014 позивач звертався із заявою про звільненням його за власним бажанням, яку було спрямовано рекомендованим поштовим відправленням №8532700663176 на юридичну адресу відповідача, яка була на той час у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (85310, Донецька область, місто Покровськ, місто Родинське, ДП «ВК Краснолиманська»). Відповідач заяву відмовився отримати, а тому вона повернулась поштою назад на адресу позивача. 14.11.2019 року позивач знову звертався із заявою про звільненням його за власним бажанням, просив виплатити належні йому кошти, та надати довідку про розмір заборгованості. Заяву було спрямовано рекомендованим поштовим відправленням на юридичну адресу відповідача, яка була на той час у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, але відповідач його відмовився отримати, а тому заява повернулась поштою назад на адресу позивача. 23.03.2023 року позивач знову направив ці заяви на нову юридичну адресу відповідача - Україна, 01001, місто Київ, вул.Прорізна (Шевченківський р-н), будинок 12А. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28.04.2023 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 13726,86 грн з урахуванням вже утриманих податку та інших обов`язкових платежів за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року. Ця заробітна плата була нарахована відповідачем. Однак, відповідач не нарахував заробітну плату за період з грудня 2014 року по травень 2023 року, що порушує права позивача на отримання заробітної плати. Відповідач знаходиться у простої та не забезпечує позивача роботою, не видає завдань, до роботи не запрошує та не звільняє. Тобто наразі відповідач перебуває у простої з його вини, а тому відповідач зобов`язаний сплатити за цей період 2/3 тарифної ставки позивачу. Проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а закріплено законодавством. Відповідно до ч.1 ст.113 КЗПП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Просив суд стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з грудня 2014 по травень 2023 року у розмірі двох третин тарифної ставки встановленого розряду гірничоробочого підземного 3 розряду за період з грудня 2014 по травень 2023 року. Крім того, представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій навів розрахунок заборгованості, зазначивши, що відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 04.09.2013 р. №9884/0/14-13/13 норми тривалості робочого часу у грудні 2014 року при 30 годинному робочому тижні (у позивача 6 годинний робочий день та 30 годинний робочий тиждень) складає 138 годин на місяць. Тобто за грудень 2014 з тарифної ставки 30,35 грн на годину х 138 годин = 4188,30 грн х 2/3 = 2792,20 грн. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 р. №10196/0/14-14/13 норми тривалості робочого часу за рік при 30 годинному робочому тижні 1506 годин на рік. Тобто за 2015 рік з тарифної ставки 30,35 грн на годину х 1506 = 45707,10 х 2/3 = 30471,40 грн. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 №10846/0/14-15/13 норми тривалості робочого часу за рік при 30 годинному робочому тижні 1506 годин на рік. Тобто за 2016 рік з тарифної ставки 30,35 грн на годину х 1506 = 45707,10 х 2/3 = 30471,40 грн. Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від (лист від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13 Норми тривалості робочого часу за рік при 30 годинному робочому тижні 1494 годин на рік. Тобто за 2017 рік з тарифної ставки 30,35 грн на годину х 1506 = 45342,90 х 2/3 = 30228,6 грн. Норми тривалості робочого часу за 2018 рік при 30 годинному робочому тижні 1499 годин на рік. Тарифна ставка у січні 30,35 х 126 годин = 3824,10 х 2/3 = 2549,10. З лютого 2018 по серпень 2018 тарифна ставка 45,24. Робочий час 2018 лютий - 120 годин, березень - 126 годин, квітень 120 годин, травень 120 годин, червень 120 годин, липень 132 години, серпень 132 години. З цей період 870 годин х 45,24 = 39358,80 х 2/3 = 26239,20 грн. З вересня по грудень 2019 тарифна ставка 47,25. Робочий час вересень 120 годин, жовтень 132 години, листопад 132 години, грудень 119 годин. За цей період 503 години х 47,25 = 23766,75 х 2/3 = 15844,50 грн. За 2018 рік всього 2549,10 + 26239,20 + 15844,50 = 44632,80 грн. Норми тривалості робочого часу за 2019 рік при 30 годинному робочому тижні 1500 годин на рік. З січня по червень 2019 тарифна ставка 51,54 грн. Робочий час за цей період по місяцям 126 +120 +120 +126 + 126 +108 = 726 годин х 51,54 = 37418,04 х 2/3 = 24945,36 грн. З липня по грудень 2019 тарифна ставка 54,03 грн. Робочий час за цей період по місяцям 138 + 126 + 126 + 132+ 126 +126 = 774 години х 54,03 = 41819,22 х 2/3 = 27879,48 грн. За 2019 рік всього 24945,36 + 27879,48 = 52824,84 грн. Норми тривалості робочого часу за 2020 рік при 30 годинному робочому тижні 1506 годин на рік. У січні 2020 року тарифна ставка 54,03. За січень 126 годин х 54,03 = 6807,78 х 2/3 = 4538,52 грн. З лютого по грудень 2020 року тарифна ставка 56,47 грн. За цей період робочий час 1506 - 126 = 1380 годин х 56,47 = 77928,60 грн х 2/3 = 51952,40. За 2020 рік всього 4538,52+ 51952,40 = 56490,92 грн. Норми тривалості робочого часу за 2021 рік при 30 годинному робочому тижні 1500 годин на рік. З січня по червень 2021 року тарифна ставка 58,57 грн. За цей період робочий час 114 + 120 + 132 + 132 +108 + 120 = 726 годин х 58,57 = 42521,82 х 2/3 = 28347,88. З липня по листопад 2021 року тарифна ставка 61,40. За цей період робочий час 132 + 126 + 132 + 120 +132 = 642 години х 61,40 = 39418.80 х 2/3 = 26279,20. У грудні 2021 року тарифна ставка 64,23. Робочий час 132 години х 64,23 = 8478,36 х 2/3 = 5652,24 грн. Всього за 2021 рік 28347,88 + 26279,20 + 5652,24 = 60279,32 грн. Норми тривалості робочого часу за 2022 рік при 30 годинному робочому тижні 1494 годин на рік. З січня по червень 2022 року тарифна ставка 64,23 грн. Робочий час 114 + 120 + 132 + 120 + 120 + 120 = 726 годин х 64,23 = 46630,98 х 2/3 = 31087,32. З липня по листопад 2022 року тарифна ставка 67,32 грн. Робочий час 126 +132 +132 + 120 +132 = 642 х 67,32 = 43219,44 х 2/3 = 28812,96. У грудні 2022 року тарифна ставка 69,25. Робочий час 126 х 69,25 = 8725,50 х 2/3 = 5817 грн. Всього за 2022 рік 31087,32 + 28812,96 + 5817 = 65717,28 грн. Норми тривалості робочого часу за 2023 рік при 30 годинному робочому тижні 1560 годин на рік. Тарифна ставка 69,25. З січня по липень 2023 року робочий час 132 + 120 + 138 + 120 +138 +132 + 126 = 906 годин х 69,25 = 62740,50 х 2/3 = 41827,00 грн. За 2023 рік (січень - липень) 41827,00 грн. Всього за період з грудня 2014 по липень 2023 рік 2792,20 грн + 30471,40 грн 30471,40 грн + 30228,6 грн + 44632,80 грн + 52824,84 грн + 56490,92 грн + 60279,32 грн 65717,28 грн + 41827,00 грн = 415735,76 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за період з грудня 2014 по липень 2023 року у розмірі двох третин тарифної ставки встановленого розряду гірничоробочого підземного 3 розряду за період з грудня 2014 по липень 2023 року - 415735,76 грн. (а.с.56-57). Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими, посилаючись на наступне. Позивач 16.10.2012 року відповідно до наказу № 196к був прийнятий до ТОВ «Краснолиманське» в якості учня гірника підземного, 23.11.2012 року відповідно до наказу 224к був переведений гірником підземним 3 розряду. 05.09.2014 року приблизно о 10.00 годині озброєні особи з використанням символіки батальйону «Дніпро-1» спільно с [PERSON] (колишній директор шахти, звільнений у 2010 році), його спільником [PERSON] , у супроводі державного виконавця [PERSON] та співробітників міліції, порушуючи пропускний режим підприємства, незаконно проникли на територію ДП та до кабінету генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» Козлова О.А., де державним виконавцем було зачитано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про поновлення на посаді генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» [PERSON] . Вивчивши документи, надані державним виконавцем, зазначеним особам було роз`яснено, що строк для добровільного виконання рішення суду ще не сплив, та дії гр. [PERSON] та його спільників є незаконними. На це гр. [PERSON] заявив, що все вже вирішено та назад дороги не буде. В цей же день [PERSON] , [PERSON] був встановлений незаконний контроль над ДП, його виробничим комплексом та майном ТОВ «Краснолиманське», а силами озброєних осіб зі складу угруповання з шевронами батальйону «Дніпро-1» був забезпечений збройний силовий захист такого контролю. 01.10.2014 року вказаними особами, що контролювали територію та органи управління ДП «ВК» Краснолиманська», приблизно о 12.00 год, чоловіки, одягнені в цивільний одяг, одним з яких був [PERSON] , без пояснення причин, повідомили робітників ТОВ «Краснолиманське» про необхідність покинути свої робочі місця та припинити здійснення трудової діяльності та господарської діяльності. Робітниками було зачинено та опломбовано свої кабінети, з проставлянням відбитку печатки, дати та підпису відповідальної за неї особи. Весь цей час чоловіки спостерігали за цими діями. Після цього робітники товариства покинули територію підприємства, та з того періоду часу не мали доступу до своїх робочих місць, оскільки перепустки були заблоковані за усною вказівці [PERSON] . За фактом незаконного заволодіння та використання майна ТОВ «Краснолиманське» та за фактом вчинення службових злочинів колишньому в.о. генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» [PERSON] було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України. [PERSON] пред`явлений обвинувальний акт. Його процесуальний статус - підсудний за ч.5 ст.191 КК України. Наразі обвинувальний акт у відношенні [PERSON] та його спільника [PERSON] перебуває на розгляді у Донецькому апеляційному суді. Таким чином, діяльність ТОВ «Краснолимнаське» була повністю паралізована, не було жодного контролю за додержанням господарської діяльності, трудових прав і соціальних гарантій працівників, повністю не контролювалися процеси, що забезпечують промислову безпеку вугледобувного підприємства, припинені відрахування до місцевого та державного бюджетів. Працівники були фактично позбавлені можливості потрапити на територію підприємств, відновити видобування кам`яного вугілля та реалізувати своє право на працю. Намагаючись усунути наслідки дій невстановлених осіб, з метою недопущення завдання шкоди життю та здоров`ю працівників, наказом від 10.09.2014 року №1861 діяльність ТОВ «Краснолиманська» була повністю зупинена на невизначений термін. Дану подію в свою чергу підтвердила Торгово-промислова палата України, видав підприємству сертифікат про дію обставин непереборної сили від 01.12.2014 року № 2024. 01.11.2017 року відповідно до наказу № 1 по підприємству було частково поновлення господарської діяльності ТОВ «Краснолиманське» та приступило до відновлення первинної бухгалтерської, кадрової та іншої організаційно - розпорядчої документації підприємства. 15 січня 2018 року наказом № 2 поновлена господарська діяльність підприємства в повному обсязі. Пунктом 2 вказаного наказу передбачено: «Не пізніше ніж в 3 (три) денний термін приступити до врегулювання трудових відносин із працівниками, які перебували у штаті підприємства станом на 01.10.2014 р.». На виконання зазначеного наказу відділом кадрів відповідача були сповіщенні працівники в телефонному режимі, за номерами які були зазначені в особливих картках працівників типової форми № П-2. Так, на 01 січня 2018 року фактична численність працівників була 873 осіб, 11 з них були задіяні для відновлення господарської діяльності підприємства, 25 особи з інвалідністю. З чого вбачається, що майже 800 працівників прибули на підприємство для звільнення або для виконання роботи, яка на них покладена трудовим договором. Позивач на телефонні дзвінки не відповідав, як і його мати, яка зазначена в карті № П-2, як особа для зв`язку, що підтверджується доповідною запискою та актом повідомлення працівника про закінчення простою на підприємстві. Тобто, підприємство вчинило всі дії, щоб повідомити працівника про поновлення трудових відносин, в січні 2018 року. Простій на підприємстві відповідача стався не звини відповідача і не з вини позивача, а на підставі непереробної сили, яка підтверджується Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 01.12.2014 року № 2024. Заборгованість по заробітній платі з позивачем відповідачем була проведена в повному обсязі 05.06.2023 року, раніше виплати не можливо було провести у зв`язку з відсутністю у відповідача інформації щодо відомостей про номер карткового рахунку позивача, на який потрібно зарахувати нараховані суми. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі (а.с.32-33, 42-43). Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивач 16.10.2012 року прийнятий до ТОВ «Краснолиманське» в якості учня гірника підземного з повним підземним робочим днем у шахті, 23.11.2012 року його було переведено гірником підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (а.с.8-9). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28.04.2023 року по справі № 226/480/23 з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 13726,86 грн з урахуванням вже утриманих податку та інших обов`язкових платежів. (а.с.5). 14.11.2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача про звільнення його за власним бажанням, просив провести з ним повний розрахунок та надати довідку про розмір заборгованості (а.с.11-12). Торгово-промисловою палатою України на звернення ТОВ «Краснолиманське» 01.12.2014 року було видано сертифікат № 2024 про форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили), згідно якого у зв`язку із протиправним збройним захоплення Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» невстановленими особами, на території якого здійснює провадження господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», Торгово-промислова плата України засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Товариству з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» при здійсненні господарської діяльності на території м.Родинське Донецької області (Державне підприємство «Краснолиманська») та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів, початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 жовтня 2014 року (а.с.25, 40, 51). Згідно наказу ТОВ «Краснолиманське» № 1861 від 10.09.2014 року «Про встановлення простою виробничих дільниць підприємства», з 05 вересня та орієнтовно по 30 вересня 2014 року вважати періодом простою виробничих дільниць підприємства з видобутку вугілля №1, №8, №10 та підготовчих робіт №1, №2 з причин, не пов`язаних з виною працівників. Головному бухгалтеру провести відповідні розрахунки заробітної плати за весь період простою для працівників, виходячи із розрахунку не нижче 2/3 тарифної ставки встановленого робітнику розряду/окладу (ч.1 ст.113 КЗпП України), крім працівників, які мають бути задіяні у роботах з підтримки життєдіяльності підприємства, а саме - роботоспроможності гірничошахтного устаткування, попередження затоплення гірничих виробок тощо. Оплата праці працівників, які мають бути задіяні у роботах з підтримки життєдіяльності підприємства, повинна бути проведена у відповідності з діючим законодавством України на підставі рапортів на відрядні та почасові роботи (ф.№5, код ОТКУД №110 та ф.№750, код ОТКУД №750), оформлених належним чином. Працівникам вказаних дільниць дозволити не виходити на роботу до закінчення простою, якщо не виникне термінова потреба відновлення робіт. Начальникам виробничих дільниць, на яких встановлено період простою, не пізніше 01 жовтня 2014 року скласти та подати до економічного відділу підприємства списки працівників, які не вийшли на роботу, з вказанням дат невиходу з причини простою, узгоджені з головним інженером (а.с.34, 50). Згідно наказу ТОВ «Краснолиманське» № 1 від 01.11.2017 року «Про часткове поновлення господарської діяльності підприємства», з 01 листопада 2017 року поновлено господарську діяльність підприємства частково, приступити до відновлення первинної бухгалтерської, кадрової та іншої організаційно-розпорядчої документації підприємства (а.с.37-38, 52-53). Згідно наказу ТОВ «Краснолиманське» № 2 від 15.01.2018 року «Про поновлення господарської діяльності підприємства», з 15.01.2018 року поновлено господарську діяльність підприємства в повному обсязі. Не пізніше ніж в 3 (три) денний термін приступити до врегулювання трудових відносин із працівниками, які перебували у штаті підприємства станом на 01.10.2014 р. (а.с.39, 53-54). Згідно акту ТОВ «Краснолиманське» про повідомлення працівника про закінчення простою на підприємстві від 18.01.2018 року, з метою врегулювання трудових відносин з працівниками підприємства працівнику [PERSON] телефонували 15.01.2018 року за номером [NUMBER] та 16.01.2018 року за номером його матері [PERSON] [NUMBER] , проте за цими номерами ніхто не відповідав на дзвінки (а.с.35-зворотня сторона, 36, 47). Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське», з 01.01.2014 до 01.10.2014 годинна тарифна ставка гірника підземного 3 розрядку першої групи складала 30,35 грн за годину. З 15.01.2018 до 31.05.2023 годинна тарифна ставка гірника підземного 3 розрядку першої групи: 01.02.2018 - 45,24 грн.; 01.09.2018 - 47,25 грн.; 01.01.2019 - 51,54 грн.; 01.07.2019 - 54,03 грн.; 01.02.2020 - 56,47 грн.; 01.01.2021 - 58,57 грн.; 01.07.2021 - 61,40 грн.; 01.12.2021 - 64,23 грн.; 01.07.2022 - 67,32 грн.; 01.12.2022 - 69,25 грн. (а.с.41, 45). Відповідно до ст.34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Таким чином, судом встановлено, що в ТОВ «Краснолиманське» з 05 вересня 2014 року до 15 січня 2018 року був простій, а саме зупинення роботи, викликане невідворотною силою (обставинами непереборної сили), що підтверджується сертифікатом № 2024 від 01.12.2014 Торгово-промислової палати України, наказами ТОВ «Краснолиманське» № 1861 від 10.09.2014 року, № 1 від 01.11.2017 року, № 2 від 15.01.2018 року. З 15 січня 2018 року підприємство поновило свою господарську діяльність в повному обсязі. У зв`язку з цим, відповідно до вимог ч.1 ст.113 КЗпП України, відповідач зобов`язаний здійснити виплату заробітної плати позивачу за час простою в межах заявлених позовних вимог за період з 01 грудня 2014 року по 14 січня 2018 року включно з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). При цьому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати за період з 15 січня 2018 року по липень 2023 року у розмірі двох третин тарифної ставки встановленого розряду гірника підземного 3 розряду задоволенню не підлягають, оскільки з 15 січня 2018 року підприємство поновило свою господарську діяльність в повному обсязі, простій підприємства закінчився, позивач з цього часу по теперішній час роботу на підприємстві не виконував, тому підстави для стягнення заробітної плати на його користь за цей період відсутні. Заробітна плата позивача за час простою за період з 01.12.2014 по 14.01.2018 в розмірі двох третин тарифної ставки гірника підземного 3 розряду першої групи складає 94934,35 грн., виходячи із розрахунку: -кількість робочих годин за період з 01.12.2014 по 14.01.2018 при 6-ти годинному робочому дні 30-ти годинного робочого тижня: 782 х 6 = 4692, де 782 - кількість робочих днів за вказаний період; -розмір заробітної плати позивача за час простою за період з 01.12.2014 по 14.01.2018: 4692 х 30,35 грн. х 2/3 = 94934,35 грн., де 30,35 грн. - годинна тарифна ставка гірника підземного 3 розряду першої групи ТОВ «Краснолиманське» за вказаний період. Суд не приймає доводи відповідача, зазначені у відзиві, щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Зокрема, простій на підприємстві стався не з вини працівника, а встановлена Торгово-промисловою палатою України причина простою - обставини непереборної сили не звільняє роботодавця від оплати часу простою відповідно до вимог ч.1 ст.113 КЗпП України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 950,56 грн. (94934,80 грн. х 4157,35 грн. : 415735,76 грн. = 949,35 грн.), оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.34, 113, 115 КЗпП України, ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial