Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

21.07.2023 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її спільного постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , на день її смерті [INFO] , тобто на час відкриття спадщини за адресою : квартира [ADDRESS] . В обгрунтування заяви вказано, що [INFO] в смт Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області після тривалої хвороби померла матір заявниці - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. З метою прийняття спадщини після смерті матері, заявниця звернулася до приватного нотаріуса, яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній факт прийняття нею спадщини. Натомість заявниця вказує, що матір з серпня 2006 року, через свій тяжкий стан здоров"я, потребувала постійного стороннього догляду, тому проживала з нею за адресою :квартира [ADDRESS] . Саме за даною адресою вона здійснювала її догляд, вела з нею спільне господарство та поховала за власний рахунок. Вказує, що інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину чи мали право обов`язкової частки у спадщині немає. Отже, у зв`язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного юридичного факту. 25.07.2023 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявниця та представник заявника вимоги заяви підтримали, які просили задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Причини неявки заінтересованих осіб суду невідомі, клопотань до суду не надходило. Від представника селищної ради надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, заслухавши учасників справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] /а.с.26/, після смерті якої відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом померлої є заявниця [PERSON] /а.с.20/, її дочка /а.с.29,31/. Прізвище заявниця із [PERSON] змінила на [PERSON] /а.с.30/. Зареєстроване місце проживання заявниці: [ADDRESS] /а.с.6/. 28.03.2023 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Лавренюк Т.Г. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця. Так, нотаріусом було встановлено, що заявник після смерті спадкодавця в шестимісячний термін не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не була зареєстрована із спадкодавцем на день її смерті /а.с.19/. Місце реєстрації спадкодавиці було за адресою : [ADDRESS] /а.с.25/. Інших спадкоємців окрім заявниці після смерті [PERSON] судом не встановлено /а.с.25,28,45,46/. Так, з копії акту Городницької селищної ради від 19.07.2023 року № 02-15/820 вбачається, що за місце реєстрації та проживання заявниці [PERSON] з серпня 2006 року проживала її матір [PERSON] до дня своєї смерті/а.с.17/. Дані обставини було встановлено на підставі письмових заяв сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дані особи підтвердили, що спадкодавиця [PERSON] з літа 2006 року проживала у своєї дочки [PERSON] , яка її доглядала і поховала за власний рахунок/а.с.6-14/. З медичної документації вбачається, що спадкодавиця тяжко хворіла та потребувала стороннього догляду /а.с.15,16/. Так, ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що заявниця на день смерті [PERSON] , що померла [INFO] , тобто на момент відкриття спадщини, спільно постійно проживали однією сім`єю з нею. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження наданими доказами, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved