Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Оваднівської сільської ради Володимирського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] і малолітньої [PERSON] та стягнення аліментів. Позовні вимоги, уточнені під час розгляду справи у суді, обґрунтовані тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , а відомості про батька [PERSON] записані у порядку ч.1 ст.135 СК України. Відповідачка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, живе за рахунок співмешканця. У відсутності співмешканця збирає вдома сумнівні компанії, з якими розпиває спиртні напої. На даний час діти перебувають на вихованні та утриманні у сім`ї [PERSON] , [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] . Повертатися до матері діти не бажають через її аморальний спосіб життя. Так, доньку відповідачка залишила сусідці, а сама зникла у невідомому напрямку. У зв`язку із цим малолітню було тимчасово влаштовано у сім`ю [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] навчається з 2021 року в Устилузькому ліцеї Устилузької міської ради Волинської області. Однак протягом цього часу матір не приділяла уваги синові, не цікавилася його навчанням, вихованням, до школи не приходила, контактів з класним керівником не підтримувала. Малолітня [PERSON] навчається у Хотячіській початковій школі - філії П`ятиднівської гімназії Устилузької міської ради Волинської області з вересня 2022 року. Її матір контактів зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з класоводом не спілкується. Дівчинку приводить і забирає зі школи її старша сестра. З матір`ю телефоном зв`язатися теж не вдалося. З відповідачкою не раз проводилися відповідні бесіди щодо виховання дітей та виконання прямих батьківських обов`язків, давалися певні рекомендації, однак бажаних результатів вони не дали. Відповідачка змінювати спосіб життя не бажає, долею дітей не цікавиться. На три останні засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідачка не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про необхідність явки на них. У зв`язку з ухиленням відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків з належного виховання дітей просять позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 08.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 29.03.2023 року. 05.09.2023 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача Шевченко Н.Д. не з`явилася, направив до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзиву не подала. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України вбачається, що відомості про батька малолітньої [PERSON] під час реєстрації актового запису про її народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. З матеріалів справи вбачається, що згідно Наказу № 24 від 29.08.2022 року Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , її тимчасово влаштовано у сім`ю знайомої [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи та актів обстеження умов проживання від 29.08.2022 року № 105, 16.12.2022 року № 183, 16.01.2023 року № 4, [PERSON] проживає у будинку [ADDRESS] . Даний будинок належить її співмешканцю [PERSON] , який на час обстеження перебував у зоні бойових дій на Сході України. Умови проживання незадовільні. У будинку бруд та безлад. Ніякої приготованої їжі у будинку немає. Кімнати непридатні для проживання. Умови для повноцінного виховання та розвитку дітей відсутні. [PERSON] схильна до зловживання спиртними напоями. Діти з матір`ю не проживають, а мешкають у чужій сім`ї. Також у матеріалах справи міститься характеристика відповідачки [PERSON] , надана Оваднівською сільською радою Володимирського району № 07 від 20.01.2023 року, з якої вбачається, що відповідачка зловживає алкоголем, ніде не працює, живе за рахунок співмешканця [PERSON] , який нещодавно повернувся з місць позбавлення волі, вихованням дітей не займається, через що ті відмовилися проживати з матір`ю, а живуть у сім`ї чужої їм людини. Таким чином, матір втратила родинні зв`язки зі своїми дітьми. Рішенням виконавчого комітету Оваднівської сільської ради від 24.01.2023 року № 6 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] і малолітньої [PERSON] . З висновку про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав вбачається, що виконавчий комітет Оваднівської сільської ради вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно її дітей.. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не працює, тому з урахуванням заявленого позивачем розміру аліментів, їх слід визначити у розмірі, заявленому позивачем, а саме у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, починаючи з 06.03.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави судовий збір у розмірі по 1073,60 грн. за кожну позовну вимогу.

Outcome: approved