Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

07 серпня 2023 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що сторони з 26.08.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільних дітей син [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні спільних дітей не приймає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років; відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду межах суми платежу за один місяць на неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В заяві позивач позов підтримала із зазначених підстав, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про визнання позову, просить справу розглянути за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлений належним чином, пояснення щодо позову не подано, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 29.08.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21 вересня 2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 26 серпня 1995 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому, актовий запис № 1407, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Відповідно до\~частини 1\~статті 24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 \~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. підтримання позивачкою позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дітей є [PERSON] . Згідно інформації МЄРІЦ на запит №96/14392 від 03.08.2023 позивач разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою : [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.\~\~ Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Доказів, які спростовують вказані обставини відповідачем не подано. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 07 серпня 2023 року. Відповідно до\~ст. 191 СК\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 07.08.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін на період його навчання суд зазначає наступне. Відповідно до довідки № 109 від 02.08.2023 син сторін [PERSON] навчається в Сумському національному аграрному університеті на ІІІ курсі факультету економіки і менеджменту за спеціальністю 126 - «Інформаційні системи та технології» денної форми навчання. Згідно до наказу № 2135-н від 15.09.2021 р. [PERSON] був переведений на місце бюджетного фінансування. Період навчання з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р (а.с.8). Згідно\~зі ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 2\~ст.\~200\~СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Стаття 182 СК України\~передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу, не працює, отримує соціальну стипендію, за проживання в гуртожитку не сплачує. У зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює, має нормальний стан здоров`я. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач визнав позов, доказів на спростування позиції позивача не надав. Також суд зазначає, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається законом не лише на батька, а і на матір позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, а позивач потребує такої допомоги. На переконання суду розмір аліментів 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23-річного віку буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, так і не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Тому позов в цій частині підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені 50% судових витрат по сплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 536,80 грн. В зв`язку\~\~із тим, що за вимогою про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved