Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , до відповідача, в якому просить визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5610100000:01:008:0185, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] становлять: для [PERSON] , померлої [INFO] у розмірі 1/2 частки; для [PERSON] у розмірі 1/2 частки. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] , яка померла [INFO] та відповідачу [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер 5610100000:01:008:0185, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] частки співвласників не визначені. Нотаріус, до якого позивач звернувся для оформлення спадщини, роз`яснив про необхідність визначення часток співвласників земельної ділянки. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 5610100000:01:008:0185, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та відповідачу [PERSON] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією рішення Рівненської міської ради №1787 від 09 грудня 2021 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2023 року. Державним нотаріусом Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Діановою А.Ю. на звернення [PERSON] надано роз"яснення №223/02-14 від 14.06.2023 щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскільки за відсутності домовленості між співвласниками щодо поділу земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, у випадку смерті одного із співвласників, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не може самостійно вирішити питання щодо поділу земельної ділянки чи визначення частки. Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК). За правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України). Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Судом не встановлено, що між співвласниками земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер 5610100000:01:008:0185, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою [ADDRESS] існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved