Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованої особи: Міністерства освіти і науки України (далі - заінтересована особа-1, Міністерство освіти і науки України), в якій просив встановити юридичний факт належності йому диплома УВ № [NUMBER] , виданого у м. Севастополі 21.06.1991 року, реєстраційний № 320 та те, що він у 1984 році вступив до Севастопольського приладобудівного інституту і у 1991 році закінчив повний курс за спеціальністю «Електрообладнання і автоматика суден», за рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1991 року йому була присвоєна кваліфікація інженера-електромеханіка. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] зазначає, що у період часу з 1984 року по 1991 рік він навчався Севастопольському приладобудівному інституті за спеціальністю «Електрообладнання і автоматика суден (експлуатація)» та 21.06.1991 року Севастопольським приладобудівним інститутом йому було видано диплом УВ № [NUMBER] , реєстраційний № 320 , а на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1991 року присвоєно кваліфікація інженера-електромеханіка. На даний час у заявника виникла необхідність у підтвердженні факту навчання у Севастопольському приладобудівному інституті у відповідний період часу, отримання вищевказаного диплому та проставленні апостилю для подальшого використання диплому за межами України. Так, заявник звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про видачу довідки про підтвердження чинності диплома УВ № 910320 від 21.06.1991 року, проте така довідка [PERSON] надана не була. Крім того, в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відсутня інформація про диплом УВ № [NUMBER] від 21.06.1991 року, виданий [PERSON] . Крім того, заявником виявлено невідповідність написання прізвища у правовстановлюючих документах, а саме, у дипломі УВ № [NUMBER] , реєстраційний № 320 , виданому Севастопольським приладобудівним інститутом 21.06.1991 року, що засвідчує факт навчання, зазначено про те, що диплом видано « [PERSON] ». Отже, через допущену помилку у прізвищі заявника у дипломі УВ № [NUMBER] , реєстраційний № 320 , виданого Севастопольським приладобудівним інститутом 21.06.1991 року, заявник позбавлений можливості підтвердити факт навчання у Севастопольському приладобудівному інституті у відповідний період часу та проставити апостиль для подальшого використання диплому за межами України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року заяву [PERSON] було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. 30.03.2023 року заявник усунув недоліки заяви. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи: Міністерства освіти і науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення, та судове засідання призначено на 11.05.2023 року. 02.05.2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заінтересованої особи надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів справи. 11.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заявника - адвоката Дрюка О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, в якій останній зазначив, що заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 29.06.2023 року. 19.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника Міністерства освіти і науки України надійшли пояснення, в яких представник заінтересованої особи зазначив, що Міністерство освіти і науки України здійснює наглядові функції у сфері освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності та не має повноважень щодо підтвердження вступу [PERSON] до Севастопольського приладобудівного інституту. Вказував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.1994 року № 592 «Про вдосконалення мережі вищих навчальних закладів», на базі Севастопольського приладобудівного інституту, що ліквідується, був створений Севастопольський технічний університет, якому на підставі Указу Президента України від 08.11.2001 року № 1054/2001 було надано статус національного. Разом з тим, Севастопольський національний технічний університет після окупації у 2014 році Автономної республіки Крим, на підконтрольну Україні територію не переміщувався, архів закладу освіти залишився на окупованій території та на даний час недоступний. Звертає увагу на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2020 року № 1041-р, Одеський національний технічний університет та Севастопольський національний технічний університет було реорганізовано шляхом приєднання їх до утвореного Державного університету «Одеська політехніка». Посилався на те, що Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, що здійснює контроль за діяльністю у сфері освіти і науки, наділений виключно організаційними та контролюючими функціями у вищевказаній сфері. Крім того, заінтересована особа просила розглядати справу за відсутності представника. 29.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заявника - адвоката Дрюка О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, в якій останній зазначив, що заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 року залучено до участі у цивільній справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи: Міністерства освіти і науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якості заінтересованої особи Державний університет «Одеська політехніка» (далі - заінтересована особа-2, ДУ «Одеська політехніка»). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 року, у зв`язку із залученням до участі у справі заінтересованої особи, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 07.08.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2023 року у зв`язку із неявкою представника заявника, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 12.09.2023 року. 12.09.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника заявника - адвоката Дрюка О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, в якій останній зазначив, що заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. В судове засідання 12.09.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник заявника у заяві від 12.09.2023 року просив розглядати справу за відсутності заявника та його представника. Заінтересована особа-1 у поясненнях на заяву просила розглядати справу за відсутності представника. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1967 року - прізвище, ім`я та по батькові заявника було викладене як « [PERSON] » (мовою оригіналу) (а. с. 46). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.06.2012 року Дарницьким РУ ГУ МВС України у м. Києві, прізвище, ім`я та по батькові заявника викладене як « [PERSON] » (а. с. 5 - 7). Згідно дублікату довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА у Ленінському районі м. Севастополя від 26.06.2000 року, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] (а. с. 8). Відповідно до копії диплома УВ № [NUMBER] , виданого Севастопольським приладобудівним інститутом 21.06.1991 року, реєстраційний № 320 , документ видано на ім`я « [PERSON] » та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1991 року [PERSON] присвоєна кваліфікація інженера-електромеханіка (а. с. 20). Згідно копії виписки із заліково-екзаменаційних відомостей (Додаток до диплома УВ № [NUMBER] ), [PERSON] за час навчання з 1984 року по 1991 року виконав учбовий план за спеціальністю «Експлуатація суднового електрообладнання і автоматика», склав іспити та заліки відповідно до переліку дисциплін, наведеному у виписці (а. с. 21 - 22). У трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] міститься запис про навчання останнього у період часу з 22.08.1984 року по 30.06.1991 року в Севастопольському приладобудівному інституті (а. с. 24 - 28). Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). При цьому, в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо установи, які видали, ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Постановою Кабінету Міністрів України № 752 від 13.07.2011 року створено Єдину Державну електронну базу з питань освіти, яка є автоматизованою системою збирання, реєстрації, оброблення, зберігання та захисту відомостей та даних з питань освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про освіту», електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників (далі - публічні електронні реєстри у сфері освіти). Реєстр документів про освіту, який є складовою ЄДЕБО та розміщений за посиланням https://info.edbo.gov.ua/edu-documents/, та який містить відомості та дані про документи про освіту, виготовлені з 2000 року, крім інформації про випускників військових закладів вищої освіти та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти. Як вбачається з наявних копій диплому УВ № [NUMBER] , виданого Севастопольським приладобудівним інститутом 21.06.1991 року, реєстраційний № 320 та додатку до нього, такі документи були виготовлені у 1991 році, тобто до 2000 року, а тому дані про такі документи відсутні в ЄДЕБО. Так, встановлення факту належності [PERSON] диплому [NUMBER] , виданого Севастопольським приладобудівним інститутом 21.06.1991 року, реєстраційний № 320, необхідне для підтвердження факт навчання заявника у Севастопольському приладобудівному інституті у відповідний період часу та проставити апостиль для подальшого використання диплому за межами України. Згідно з приписами пп. 6 п. 1 розділу V Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка, що затверджений Наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2015 року № 249 (далі - Порядок), у разі коли неможливо встановити інформацію, що необхідна, зокрема, для підготовки документа про вищу освіту до міжнародного обігу, проставлення апостиля та/або його легалізації, через втрату, знищення чи недоступність архівів закладів освіти, то в такому випадку заклад освіти виготовляє дублікат документу про вищу освіту. Відповідно до п. 2 розділу V Порядку, дублікати документа про вищу освіту виготовляються та видаються за письмовою заявою особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, що подається нею особисто або через уповноваженого представника до закладу освіти, що видав документ про вищу освіту. Згідно п. 7 розділу V Порядку, у разі створення замовлення на формування інформації, що відтворюється в дублікаті документа про вищу освіту, на підставі пп.6 п. 1 цього розділу, якщо інформації про факт видачі документа про вищу освіту, дублікат якого замовляється, немає в ЄДЕБО, відповідальна особа закладу освіти завантажує у замовлення рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти із зазначенням номера судової справи, форми та дати судового рішення. Пунктом 2 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України від 05.12.2003 року № 237/803/151/5 передбачено, що апостиль проставляється на документах про освіту та вчені звання. Отже, згідно вимогам законодавства повноваження на проставлення апостилю на офіційних документах, виданих закладами освіти, надані Міністерству освіти і науки України. Державне підприємство «Інформаційно-іміджевий центр» є державним комерційним підприємством, що засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 29.05.2007 року № 424. Отже, процедура проставлення апостиля на офіційних документах, виданих навчальними закладами, державними органами, підприємствами, установами і організаціями, що стосуються сфери освіти і науки, включає підтвердження щодо факту їх видачі. Дублікати документів про освіту виготовляються відповідно до розділу УШ Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.03.2015 року № 249. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи надані заявником копії документів, суд вважає, що вимоги заяви [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд не бере до уваги пояснення заінтересованої особи-1 з приводу відсутності у останньої відомостей про видачу дипломів, оскільки фактично вони ґрунтуються на тому, що навчальний заклад було розташовано на тимчасово окупованій території, проте це свідчить про те, що і випускник такого закладу немає доступу до архівних справ випускників минулих років, а відомості про навчання заявника в ЄДЕБО, системи, що запроваджена після здобуття заявником вищої освіти, відсутні. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: approved