Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , який народився [INFO] , посилаючись на те, що починаючи з 2019 р. [PERSON] та [PERSON] фактично самоусунулись від виховання і утримання сина, фактично з 2021 р. вони не зустрічаються з сином, не спілкуються з ним, не підтримують з ним ніяких стосунків. Ухвалою від 17.07.2023 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а. с. 51). 08.08.2023 р. від [PERSON] надійшла позовна заява (додаткова) від 08.08.2023 р., у якій вона також просила стягнути на її користь з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] (а.с. 53 -54). Ухвалою від 04.09.2023 р. відмовлено [PERSON] у прийнятті позовної заяви (додаткової) від 08.08.2023 р. до розгляду з первісно поданою позовною заявою (а. с. 81). Ухвалою від 04.09.2023 Р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 82). [PERSON] та [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2019 р. (а. с. 18). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.07.2019 р. у справі № 419/1545/19, яке набрало законної сили 14.08.2019 р., було, зокрема, позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , який народився [INFO] , відібрано [PERSON] , який народився [INFO] , від його батька - [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини в відділенні Державного ощадного банку України (а. с. 22 - 26). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 26.05.2023 р. № 00039849750 вбачається, зокрема, що [PERSON] на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 04.08.2020 р. у справі № 419/861/20 було поновлено в батьківських правах відносно сина - [PERSON] , який народився [INFO] (а. с. 19 - 21). Рішенням Виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради Луганської області від 17.08.2021 р. № 173 негайно відібрати дитину - [PERSON] , у матері - [PERSON] , у зв`язку з тим, що дитина опинилась у ситуації, яка я небезпечною для її життя та здоров`я (а. с. 29). Наказом Служби у справах дітей Лисичанської міської військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 19.04.2022 р. № 19 малолітню дитину - [PERSON] , тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] та покладено на неї відповідальність за життя та здоров`я малолітньої дитини (а. с. 30). Дитина - [PERSON] , проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 88 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, довідками від 27.06.2022 р. № 331 та від 22.06.2023 р. № 104 Андріяшівського старостинського округу № 1 Райгородоцької сільської ради об`єднаної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області (а. с. 16, 27, 28). З листа Служби у справах дітей Лисичанської міської військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 14.06.2023 р. № 217 вбачається, що малолітня дитина - [PERSON] , який народився [INFO] , з 25.08.2021 р. по 21.04.2022 р. перебував у комунальному закладі "Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей", за час перебування дитини у закладі батьки - [PERSON] та [PERSON] , її не відвідували (а. с. 31). З довідки Притулку для дітей Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 14.06.2023 р. № 115/11 випливає, що [PERSON] перебував у притулку з 26.02.2022 р. по 21.04.2022 р. на повному державному забезпеченні, за час перебування дитини у цьому закладі [PERSON] його не відвідував і не телефонував (а. с. 32). У листі Служби у справах дітей Лисичанської міської військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 19.04.2022 р. начальнику Служби у справах дітей Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області зазначено, що Служба у справах дітей Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Севєродонецького району Луганської області не заперечує проти влаштування малолітньої дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , вихованця комунального закладу "Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей", який на період воєнних дій евакуйований до Львівського притулку для дітей, в сім`ю бабусі [PERSON] , яка живе за адресою: [ADDRESS] (а. с. 33). За наслідками обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , було встановлено, що за цією адресою проживають, зокрема, [PERSON] та її онук - [PERSON] , який народився 2018 р., у будинку прибрано, тепло, світло, створені належні умови для проживання, хлопчик забезпечений одягом та взуттям, наявні продукти харчування, житло облаштовано меблями та побутовою технікою, [PERSON] належним чином доглядає за онуком, піклується про його життя і здоров`я, що підтверджується актом від 21.07.2022 р. обстеження житлово-побутових умов проживання (а. с. 37). З довідки від 09.06.2023 р. № 291 Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що всі візити до лікаря [PERSON] , який народився у 2018 р., були виключно за присутності його бабусі - [PERSON] (а. с. 34). У характеристиці від 08.06.2023 р. [PERSON] , виданій Андріяшівським закладом дошкільної освіти "Сонечко" Райгордоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, вказано, що бабуся - [PERSON] , належним чином опікується вихованням свого внука, цікавиться його успіхами, відвідує батьківські збори, виявляє інтерес до консультацій і рекомендацій вихователів, мати - [PERSON] , та батько - [PERSON] , участі у вихованні сина не приймають (а. с. 40). З письмових пояснень від 18.09.2023 р. [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вихованням і утриманням внука [PERSON] , який народився [INFO] , займається його бабуся - [PERSON] , яка піклується про нього постійно, батьків хлопчика в селі вони не бачили протягом останніх років, дитиною батьки не цікавляться (а. с. 85, 91). У висновку Виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , вказано, що [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебували, мешкали у с. Айдар-Миколаївка Новоайдарського району Луганської області. За інформацією місцевих соціальних служб, вони ухилялися від виконання батьківських обов`язків, пиячили, не займалися навчанням та вихованням дитини. Працівники соціальних служб неодноразово вилучали хлопчика від батьків, притягували їх до адміністративної відповідальності, піднімали питання про відібрання дитини у батька без позбавлення батьківських прав, відібрання дитини у матері, позбавлення батьківських прав матері. У серпні 2021 р. батьки залишили [PERSON] без батьківського піклування на території м. Новий Айдар Луганської області Дитина була влаштована в Комунальний заклад "Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" і перебувала там з 25.08.2021 р. року до 26.02.2022 р., а після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну евакуйована до Львівського притулку для дітей. За час перебування дитини в закладах батьки зникли з поля зору, жодного разу не цікавились сином, не відвідували його. Враховуючи обставини, що склалися, бабуся і дідусь хлопчика - [PERSON] та [PERSON] , які обоє є інвалідами II групи і вже утримують під опікою онучку, старшу сестричку [PERSON] [PERSON] , так як її мати, [PERSON] , позбавлена відносно дівчинки батьківських прав, виявили бажання забрати ще і онука у свого сім`ю. Наказом служби у справах дітей Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації від 19.04.2022 р. № 19 за заявою бабусі хлопчика влаштовано у її сім`ю, за адресо: [ADDRESS] . Коли постало питання надання статусу малолітньому [PERSON] і взяття його під опіку, розшукати будь-яку інформацію про батьків не вдалося, так як території, на якій вони проживали, тимчасово окупована росією, тому їх подали в державний розшук як безвісно зниклих. Відповідно до рішення виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 23.06.2023 р. малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а згідно рішення виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради від 23.06.2022 р. № 40, опікуном над дитиною призначено бабусю - [PERSON] [INFO] батько дитини - [PERSON] , з`явився за адресою, де проживає сім`я [PERSON] , на вигляд в нетверезому стані з погрозами. [PERSON] викликала "102", його забрали в поліцію. Поліцейські, провівши з ним співбесіду, зняли його з розшуку, про що, повідомили службу у справах дітей. Після цього батько дитини - [PERSON] , жодного разу не з`являвся за адресою, де проживає дитина, не цікавився його долею, не звертався до служби у справах дітей стосовно подальших своїх дій відносно дитини. Враховуючи те, що підставою надання статусу дитині була довідка Бердичівського районного відділу поліції від 03.06.2022 р. № Б-156 про державний розшуку як безвісно зниклих батьків, а батько на даний час знятий з обліку, Виконавчий комітет Райгородоцької сільської ради Житомирської області прийняв рішення зняти статус з [PERSON] та припинити опіку над хлопчиком. Малолітній [PERSON] знову згідно наказу служби у справах дітей Райгородоцької сільської ради та заяви бабусі став перебувати на тимчасовому її утриманні, адже весь цей період проживав з бабусею і дідусем, оточений любов`ю і турботою, знайшов друзів у дитячому садочку, подружився із старшою сестричкою (а. с. 63 - 64). У вказаному висновку Виконавчий комітет Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , який народився [INFO] . Суд, оцінивши наведене вище, приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме - не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, не створюють належних умов для розвитку її природних здібностей, не готують до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладені вище обставини та зазначені норми законодавства України, Суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] . При цьому Суд вважає за необхідне роз`яснити, що батьківські права [PERSON] та [PERSON] можуть бути поновлені у порядку та за наявності підстав, наведених у статті 169 Сімейного кодексу України (мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина). На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved