Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.07.2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В позовній заяві вказував на те, що між ним та [PERSON] , 10.08.1998 року укладений договір купівлі-продажу. У відповідності до договору він придбав 14/25 частини будинку [ADDRESS] , і який в цілому складається з: А-1 житловий будинок пл.39.30 кв.м., В-сарай, Е-сарай, а2 погріб, Г - вбиральня, Д - сарай, Ж сарай, З сарай, №1 огорожа, №2 замощення. По заяві власника відчужується в будинку літер А-1: кухня 21 пл.11,10 м.кв., кімната жила 2-2 пл.19,90 м.кв., сіни ІІІ пл.4,40 м.кв., сарай Е, погріб а2, сарай Д. В загальному користуванні огорожа №1, замощення №2, вбиральня Г. Нещодавно він вирішив розпорядитися будинку, але отримав від нотаріуса роз`яснення про те, що договір не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документу у зв`язку з тим, що він не посвідчений нотаріально. В зв`язку з чим, просив суд визнати договір купівлі - продажу від 10.02.1998 року 14/25 частини будинку [ADDRESS] : кухня 21 пл.11,10 м.кв., кімната жила 2-2 пл.19,90 м.кв., сіни ІІІ пл.4,40 м.кв., сарай Е, погріб а2, сарай Д., укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрованого на Українській біржі нерухомості (Полтавська філія Товарної біржі «Українська біржа нерухомості») за №Т-359 Д дійсним. Визнати за ним відповідно до договору купівлі-продажу від 10.02.1998 року, укладеного між [PERSON] та ним та зареєстрованого на Українській біржі нерухомості (Полтавська філія Товарної біржі «Українська біржа нерухомості») за №Т-359 Д, право власності на 14/25 частини будинку [ADDRESS] : кухня 21 пл.11,10 м.кв., кімната жила 2-2 пл.19,90 м.кв., сіни ІІІ пл.4,40 м.кв., сарай Е, погріб а2, сарай Д. 21.07.2023 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з проведенням підготовчого судового засідання. 05.09.2023 року до суду надійшов лист в.о. завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву Н.Шестун, з якого вбачається, що Полтавським обласним державним нотаріальним архівом проведено перевірку Алфавітних книг обліку спадкових справ архівного фонду №1 Другої полтавської державної нотаріальної контори за період з 2002 року по 2008 рік включно, в ході якої інформація про можливе заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] не виявлена. Одночасно звертають увагу, що за даними Алфавітних книг обліку спадкових справ Другої полтавської ДНК за 2002 рік встановлено, що за №991 відкрита спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] . 20.09.2023 року до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. Крім того, не заперечує з приводу винесення рішення суду на стадії підготовчого судового провадження. 21.09.2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката І.О.Павлюка про розгляд справи за його відсутності, щодо розгляду справ в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Враховуючи згоду сторін, суд приходить до висновку про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який зареєстровано на Українській біржі нерухомості (Полтавська філія Товарної біржі «Українська біржа нерухомості») за №Т-359 Д. З вище вказаного договору вбачається, що [PERSON] придбав 14/25 частини будинку [ADDRESS] , і який в цілому складається з: А-1 житловий будинок пл.39.30 кв.м., В-сарай, Е-сарай, а2 погріб, Г - вбиральня, Д - сарай, Ж сарай, З сарай, №1 огорожа, №2 замощення. По заяві власника відчужується в будинку літер А-1: кухня 21 пл.11,10 м.кв., кімната жила 2-2 пл.19,90 м.кв., сіни ІІІ пл.4,40 м.кв., сарай Е, погріб а2, сарай Д. В загальному користуванні огорожа №1, замощення №2, вбиральня Г., що також підтверджується реєстраційним посвідчення ДП ПБТІ «Інвентаризатор». Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] хотів розпорядитися вищевказаним майном на свій розсуд, проте отримав від нотаріуса роз`яснення про те, що договір не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документу у зв`язку з тим, що він не посвідчений нотаріально. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року ) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] вказаний договір-купівлі продажу був зареєстрований в ДП ПБТІ «Інвентаризатор», та його як власника було внесено у відповідну реєстрову книгу та присвоєно реєстровий номер. Згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які були зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Отже, реєстрація органом БТІ права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 10.01.1998 року не суперечила чинному законодавству Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року, зареєстровані в МЮУ 19.01.1996 року за №31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини четвертоїстатті 3\~зазначеного Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу від 10.02.1998 року, даний договір відповідав вимогами законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved