Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на її користь безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 7000грн, на відшкодування моральної шкоди 7000грн, судові витрати на правову допомогу в розмірі 1800грн. Обгрунтовує позовні вимоги таким. Вона, скориставшись веб сайтом astudio-top.com.ua , поспілкувавшись з представником комерційного бренду "А- studio" , виконала замовлення на розробку власного веб-сайту, необхідного їй для використання в особистих інтересах для розповсюдження інтересуючого її контенту. Чоловік, який вів перемовини з нею, запевнив її у можливості виготовлення веб-сайту та оцінив вартість своїх послуг у 25000грн, з яких 7000грн, за його умовами, вона мала внести одразу на представлений їй банківський рахунок. Після внесення грошової суми у 7000грн, чоловік пообіцяв їй оформити у належний спосіб договірні правовідносини з нею та приступити до виконання робіт. 11.10.2021 вона здійснила платіж на ім"я ФОП [PERSON] у розмірі 7000грн. Надалі, ФОП [PERSON] після декількох консультацій щодо замовлених послуг, почав ігнорувати її, так і не направивши на її адресу належним чином оформленого договору на замовлені послуги, де відповідач виступав би у якості їх надавача, а так само не повернув внесені позивачем грошові кошти за замовлені послуги. 01.11.2021р вона направила на адресу відповідача лист про повернення їй грошових коштів. При цьому [PERSON] надісланий лист проігнорував. Відповідач, не надавши їй, інформації визначеної ч.2 ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів" та не повідомивши про відомості, визначені ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію, створив ситуацію, за якої внесена нею грошова сума за замовленням не базується на умовах договору, а отже може бути кваліфікована як безпідставно збережене майно. Порушення відповідачем приписів Законів України "Про електронну комерцію" та "Про захист прав споживачів" у частині укладення договору та інформування споживача про його істотні умови, у тому числі про строк надання послуг, основні характеристики продукції та гарантійні зобов"язання, дають підстави стверджувати про відсутність достатньої правової підстави, за якою відповідач заволодів грошовими коштами. Окрім того, посилаючись на ч.1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" , вважає, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов"язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, тому внесені нею грошові кошти на рахунок відповідача підлягають поверненню у повному обсязі. Посилаючись на ч.ч.1,3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України , оцінює завдані їй моральні страждання, обумовлені шахрайськими діями відповідача, у розмірі 7000грн. Вона відчуває себе ошуканою та приниженою відповідачем, який спершу запевнив її про офіційний характер виконаного нею замовлення на розробку веб-сайту, а у подальшому відмовився від будь-якої конструктивної комунікації та належного оформлення електронної пропозиції Ухвалою суду 06.12.2021 р. позовна заява була прийнята до розгляду. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с.27-28) 03 лютого 2022року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач за зустрічним позовом і відповідач за первісним позовом [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] неоплачену вартість робіт по виконанню договору підряду №147 від 09.10.2021 (роботи зі створення сайту) в сумі 18тис грн; витрати понесені виконавцем по виконанню договору підряду (вартість реєстрації доменного імені) в сумі 247грн та вартість шаблону в сумі 4161,76грн; моральну шкоду в сумі 8000грн; судові витрати по справі. В задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] відмовити за безпідставністю. Обгрунтовує вимоги таким. 09 жовтня 2021р між ФОП [PERSON] і [PERSON] укладено договір № 147, згідно з яким [PERSON] , надалі замовник, доручила ФОП [PERSON] зареєструвати домене ім"я, придбати небхідні шаблони та модулі, створити сайт, розмістити його на хостинг і зобов"язалась оплатити за ці послуги в сумі 25тис грн. вказаний договір замовник отримала електронним зв"язком, що сама і підтверджує. До початку робіт, згідно з п.4.2 Замовник повинна була провести передплату 50% вартості робіт (тобто 12,5тис грн), вартість реєстрації доменного імені (320грн) в зоні com.ua. Крім того, ФОП [PERSON] понесено витрати на купівлю шаблону при підготовці замовленого сайту в сумі 4161,76грн. 11 жовтня замовник оплатила лише 7тис грн. Станом на 22 жовтня ФОП [PERSON] виконав замовлення майже повністю (приблизно на 70-80%), а саме: - зареєстровано і передано замовнику домені імена [INFO] та [INFO] - придбано шаблон та необхідні модулі - адаптовано сайт для мобільних пристроїв - змінено стилі дизайну, створені різного роду шаблони для сторінок та записів блогу. В процесі роботи над сайтом замовник вів себе неадекватно, писала образливі слова, погрожувала різного роду заявами про створення проблем. В той же час, замовнику пропонувалось дистанційно продемонструвати і роз"яснити про хід виконаних робіт, але вона відмовилась. Тоді, 23 жовтня 2021року їй надіслали відеоогляд створеного і розміщеного на хостингу сайта [INFO] тобто замовнику [PERSON] продемонстровано вже фактично проведено роботу, яка вже виконана повністю, за виключенням наповнення сайту матеріалами замовника,1-2 з яких підрядник мав розмістити на сайті сам, але позивачка матеріалів не надала. На даний момент сайт і базу даних заархівовано і після оплати робіт може бути переданий [PERSON] 24.10.2021 ФОП [PERSON] повідомив про припинення робіт та пропонував добровільно оплатити 5тис грн за виконані обсяги робіт та придбані товари, а також повідомити час та порядок приймання робіт. Однак відповіді на вказану пропозицію не отримав, оплату за виконану роботу та понесені витрати [PERSON] не здійснила. Фактично всі роботи по виконанню замовлення на даний час виконані з боку виконавця на 100%, залишилось лише заповнити сайт матеріалами замовника, які останній мав наповнити сам. Посилаючись на ст. 11, 509,626,526,611,613,629,638,639,642,837,846,851,853,854ЦК України, ст. 11 закону України "Про електронну комерцію", вважає, що в даному випадку підрядник , тобто фізична особа підприємець [PERSON] , повністю виконав замовлення [PERSON] за договором підряду, який остання отримала та прийняла, а отже є такою, що прийняла вказану пропозицію. В той же час, замовник [PERSON] свого обов"язку щодо сплати за виконану роботу та понесені витрати не виконала. Щодо доводів [PERSON] про те, що остання не отримала відомостей, визначених ч.2 ст. 13 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст. 11 закону України "Про електронну комерцію" не заслуговує на увагу, оскільки з доданих до зустрічного позову доказів, вказані умови замовником дотримано. Вміст замовлення сайту [PERSON] стосується підприємницької діяльності, а отже вказаний договір підряду не стосується побутових чи власних потреб, тобто не відповідає критеріям побутового підряду, визначеного ст. 865 ЦК України, а отже враховуючи вимоги ч.3 вказаної статті , вимоги закону України "Про захист прав споживачів" не застосовуються. Внаслідок відмови [PERSON] від оплати виконання замовлення за договором підряду ФОП [PERSON] , останній поніс душевні страждання, оскільки був спантеличений зухвалістю [PERSON] , яка відмовилась оплачувати виконання проведених ним робіт та при цьому ще й погрожувала різного роду проблемами, почувався ошуканим, оскільки фактично потратив час та власні засоби на виконання замовлення, яке не дивлячись на не повну передплату, виконав замовлення майже повністю. Внаслідок вказаних дій йому завдана моральна шкода, яку оцінює в 8тис грн. Ухвалою суду 19.04.2023р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] прийнятий до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об"єднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . Підготовче провадження по справі закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала свій позов і просить його задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити та задовольнити його зустрічний позов з підстав, зазначених у позові. Судом встановлені такі фактичні обставини. 07 жовтня 2021року [PERSON] звернулася через сайт Аstudio за послугою розробки сайта. 08жовтня 2021р з нею на зв`язок вийшов [PERSON] 09 жовтня 2021р [PERSON] за допомогою телеграм каналу повідомила [PERSON] приклад структури сайту. В цей же день [PERSON] надіслав їй електронною поштою договір, свої реквізити. 11 жовтня 2021р [PERSON] на виконання домовленостей за договором сплатила на отриманні банківські реквізити на імя ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 7000грн.(а.с.99) Позивачка заперечує факт укладання письмового договору з відповідачем [PERSON] і стверджує, що такий договір вона не отримала і не підписувала. Проте, цей факт спростовується матеріалами справи. Скриншоти переписки, які долучені позивачкою, свідчать про обговорення умов договору (а.с.90-98) Із переписки вбачається, що позивачка надала відповідачу приклади сторінок, які бажає бачити в макеті, звертала увагу щодо змісту пункту договору про ведення реклами. В цілому висловилася , якщо вона буде розуміти , скільки по часу сайт буде готовий, договір її влаштовує. 18 жовтня 2021року позивачка надсилає відповідачу файли «шапки та першої сторінки сайту» , в подальшому відбувається обговорення змісту сайту. Про отримання договору також свідчить переписка [PERSON] з [PERSON] , в якій вона зазначає на отримання договору і оплати 7000грн. (а.с.53) Отже суд вважає встановленим, що позивачка отримала типовий договір №147 від 09 жовтня 2021р . Мотиви, з яких виходить суд. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. (ст. 641 ЦК України) Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. (ст. 642 ЦК ) Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. (ст. 644 ЦК ) Виходячи з аналізу зазначених норм права і фактичних обставин, які встановлені судом, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений 09 жовтня 2021р договір № 147 предметом якого передбачено, що замовник доручає, а розробник приймає на себе виконання наступних робіт: - реєстрація доменного імені і установка сайту на хостинг; - розробка дизайну та функціоналу сайту; - створення адміністративної частини для наповнення сайту контентом та часткове наповнення; - дистанційне навчання управління сайтом, - створення та ведення рекламної компанії (на1 місяць, в межах бюджету, надалі - за додатково обумовлену плату, з укладання додаткових угод або без укладання таких); - просування сайту, (за додатково обумовлену плату, з укладання додаткових угод або без укладання таких); - підтримка, доопрацювання і удосконалення створених темплейтів за додатково обумовлену плату, з укладання додаткових угод або без укладання таких. Згідно з п. 2.1 цього договору розробник приступає до виконання робіт після отримання оплати згідно п.4.2 і всіх матеріалів, що підлягають розміщенню на сайті. Макет і структура дизайну визначається з урахуванням вимог ТЗ. Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник проводить передоплату 50% вартості робіт та вартості реєстрації доменного імені (320грн в зоні сom.ua) . повна оплата проводиться в процесі завершення робіт, після передачі доступів до сайту та права власності на домен. Вартість всіх робіт зі створення сайту складає 25 000грн. 11 жовтня 2021року [PERSON] здійснює оплату за реєстрацію домену [INFO] на 01 рік. (а.с.54) 14жовтня 2021р [PERSON] передає права на послуги домен [INFO] користувачу [INFO] (а.с. 56) Позивачка стверджує, що [PERSON] не приступив до створення сайту, через що 15.10.2021 у неї виникла недовіра до відповідача. Її вимога показати сайт була проігнорована. Вона запросила іншого майстра для перевірки, звіт якого надала суду(а.с.76-79) Згідно з цим звітом (а.с.87-88) був втрачений сучасний стиль шаблона з використанням анімацій; втрачена приємна кольорова гамма, в результаті вона сіра; відсутні нормальні фони, замість них випадкові картинки; видалені блоки шаблону, хоча вони мали залишитися. Візуально сайт виглядає бляко і сіро. Не красива галерея. В результаті дизайн сайту бляклий і сірий. Робота виконана жахлива. Хоча зміст цього звіту і свідчить про те, що сайт все ж таки був створений, але має не той вигляд і функції, які бажав клієнт ( [PERSON] ), суд критично ставиться до такого доказу. Такий звіт ніким не підписаний, який спеціаліст його складав, позивачка не зазначила, та чи має цей спеціаліст відповідні знання в галузі розробки вебсайтів. Суд не погоджується з позицією позивачки, що перераховані нею кошти в сумі 7000грн безпідставно набутим майном, оскільки гроші перераховувалися на виконання вище вказаного договору. Відповідач і позивач за зустрічним позовом [PERSON] стверджує, що станом на 22 жовтня 2021 він виконав замовлення майже повністю (приблизно 70-80%). На теперішній час всі роботи виконані, оскільки [PERSON] не оплатила всі виконані роботи, то сайт не має доступу. [PERSON] надав суду відео, з якого на його думку вбачається про виконання умов договору щодо створення сайту для [PERSON] . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ст. 76ЦПК України) Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ст. 80ЦПК України) Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК) Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Оскільки для з`ясування такої обставини, як створення чи не створення сайту, потрібні спеціальні знання у комп`ютерно технічній галузі, суд неодноразово роз`яснював сторонам у справі їх право на проведення комп`ютерно технічної експертизи, оскільки суд не є спеціалістом у цій галузі. Проте сторони не скористалися таким правом. Сторони не надали суду висновку експерта з цього питання. Отже сторони не довели суду обставину щодо створення, чи не створення сайту, а також відповідність цього сайту, (якщо ж він був створений) умовам договору. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених грошових коштів в сумі 7000грн. і за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення вартості робіт по виконанню договору підряду № 147 від 09.10.2021 в сумі 18000 грн, та понесених виконавцем витрат по реєстрації доменного імені 247грн та вартості купівлі шаблону в сумі 4161,76грн. Оскільки вимога сторін про стягнення моральної шкоди є похідною від первісної вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивачки за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом про відшкодування моральної шкоди. Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення як первісного позову так і зустрічного позову, тому не підлягають задоволенню вимоги сторін про стягнення судових витрат і витрат на правову допомогу.

Outcome: dismissed