Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Позов обгрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] .. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,05 га, що розташована на території Баланівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 0520362. Він є спадкоємцем померлої за законом. Інших спадкоємців, окрім нього ні за законом ні за заповітом немає. Маючи намір оформити належним чином свої спадкові права, він звернувся до приватного нотаріуса Гонтарук Т.І. із відповідною заявою про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 94/02-31 від 22.06.2023, відповідно до яких йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Він пропустив строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що йому не було відомо про те, що у покійної баби було наявне спадкове майно. Про цей факт він дізнався лише у червні 2023 року при упорядкуванні документів його покійних родичів. Просить визначити йому додатковий тримісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача, Бершадської міської ради, через канцелярію суду подав заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивачем не обґрунтовано причини пропуску. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 27 липня 2001 року, рішенням Савранського районного суду Одеської області від 30.11.2022 року про встановлення факту родинних відносин. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно - земельну ділянку розміром 2,05 га, що розташована на території Баланівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 0520362, що підтверджується його копією. Позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає, що підтверджується довідкою Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради № 595 від 27.06.2022 року, копією свідоцтва про смерть батька позивача - [PERSON] серії [NUMBER] від 07.05.1997 року. Позивач, маючи намір оформити належним чином свої спадкові права звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджується постановою нотаріуса за № 94/02-31 від 22.06.2023. Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини згідно зі ст. 525 ЦК УРСР є день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1270 ЦК України). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінивши всі докази в сукупності, встановив, що позивач не будучи обізнаним про наявність спадщини, після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої не звертався. Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно після померлої [PERSON] , однак через пропуск строку для прийняття спадщини не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 524, 525, 248, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved