Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

12.06.2023 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 18.02.1989 Виконкомом Батятицької сільської ради Кам`янка-Бузького району, актовий запис № 4. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.1989 позивачка уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність розуміння зі сторони відповідача, проявів неповаги до неї як до дружини, сімейне життя припинили, разом не проживають. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить інтересам позивачки. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 13.06.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду її представник подала клопотання про розгляд справи без їх участі, просила позов задовольнити, щодо заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 21.09.2023 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 18.02.1989 Виконкомом Батятицької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.1989. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (арк. справи 7). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1989, у шлюбі в сторін народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Однак подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема прояви неповаги відповідача до позивача, як до дружини, відсутність взаємопорозуміння між ними, відсутність в подружжя бажання примиритись та зберегти сім`ю дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, яка просила залишити їй прізвище взяте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачці прізвище [PERSON] . Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на її користь сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved