Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

30 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, яке стало основою для отримання [PERSON] рішення про державну реєстрацію права власності, зареєстрованого в державному реєстрі прав 28.10.2021 за номером 44742839 на [PERSON] ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, зареєстрованого в державному реєстрі прав 28.10.2021 за номером 44742839 на [PERSON] . Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2022 року. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської Полтавської області. Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справу № 619/6226/21 передана головуючому судді Мальцеву С.О. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 14 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 24-25). Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву від 08.09.2023 року, в якій просить розгляд провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але через свого представника - адвоката Даузе Юрія Миколайовича, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.10.2019 року, надала до суду відзив на позов від 04.05.2023 року, в порядку ст. 178 ЦПК України,\~в якому\~ позовні\~вимоги [PERSON] не визнають в повному обсязі, мотивуючи що право власності на спірну земельну ділянку отримане [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2420 від 28.10.2021 року , і має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і саме тому ніяк не відноситься до земель громадської забудови (а.с 39-42). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звертаючись до суду просив визнати протиправним та скасувати рішення органу місцевого самоврядування, яке стало основою для отримання [PERSON] рішення про державну реєстрацію права власності, зареєстрованого в державному реєстрі прав 28.10.2021 за номером 44742839 на [PERSON] ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, зареєстрованого в державному реєстрі прав 28.10.2021 за номером 44742839 на [PERSON] , мотивуючи позов тим, що згідно рішення № 311 виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів від 12.10.1993 року він отримав присадибну ділянку в розмірі 0, 15 га. з цільовим призначенням - під будівництво житлового будинку. проте у 2021 році звернувшись до реєстру ДЗК позивач дізнався що вказана спірна ділянка зареєстрована за [PERSON] , номер запису 44742839 . \~ \~ \~ \~ Згідно копії рішення № 311 виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів від 12.10.1993 року він отримав присадибну ділянку в розмірі 0, 15 га. з цільовим призначенням - під будівництво житлового будинку(а.с 8). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2820447735 - Право власності на земельну ділянку кадастровим номер 6322057000:01:000:0046 [PERSON] набула на підставі договору купівлі-продажу № 2420 від 28.10.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. Відповідно до договору купівлі-продажу та даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 6322057000:01:000:0046 розташована за межами населених пунктів на території Прудянської селищної ради Харківся області та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому не відноситься до земель громадської забудови. \~ \~ \~ \~Також відповідно до договору купівлі-продажу № 2420 від 28.10.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. інформаціі та даних стосовно земельної ділянки щодо наявності обтяжень, заборони відчуження, іпотеки чи обмеження використання встанолено не було ( п. 1.5-1.7 вказаного договору - а.с. 41-45) . \~ \~ \~ \~Договір купівлі-продажу земельної ділянки № 2420 від 28.10.2021 року наразі є дійсним та чинним, інших доказів до суду не надано. \~ \~ \~ \~Після укладення даного договору , придбана земельна ділянка [PERSON] була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що відповідає законним вимогам ст 125 ЗК Уккраїни , згідно яких право власності на земельну ділянку виникає саме з моменту її держаної реєстрації. \~ \~ \~ \~При розгляді справи по суті судом встановлено що позивачем не надано жодних доказів того, що земельна ділянка , яку виділено у користування на підставі рішення Виконавчого комітету Прудянської селищної ради народ депутатів № 311 від 12.10.1993 року в розмірі 0,15 га. під будівництво житлового будинку в [ADDRESS] знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6322057000:01:000:0046, яка наразі належить на законних підставах [PERSON] . \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України в редакції, яка є чинною на дату винесення рішення Виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів № 311 від 12.10.1993року: «Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Власники земельних ділянок, переданих їм Радою народних депутатів, не вправі протягом шести років з часу набуття права власності продавати або іншими способами відчужувати належну їм земельну ділянку, крім передачі її у спадщину або Раді народних депутатів на тих же умовах, на яких вона була їм передана. При наявності поважних причин суд за позовом власника може скоротити зазначений строк. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської,селищної міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім?ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 пого Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 нього Кодексу: зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). \~ \~ \~ \~Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Передача у власність громадян земельних ділянок, перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу ) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. Передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки на підставі клопотань зазначених підприємств, кооперативів та товариств. До клопотання додаються матеріали, що обгрунтовують розмір земельної ділянки, обчислений відповідно до вимог частини шостої статті 5 цього Кодексу. Місцева Рада народних депутатів розглядає у місячний строк зазначені клопотання та матеріали і приймає рішення з цього питання. \~ \~ \~ \~3 аналізу вищевказаних норм випливає, що рішення Виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів № 311 від 12.10.1993 року , не відповідає законодавству, так як Виконавчі комітети не були наділені повноваженнями щодо передачі земельних діянок у власність. Передача ділянок у колективну та приватну власність провадилась виключно на підставі рішень Ради народних депутатів. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно п. 3 Декрету Кабінету міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок»: Право приватної власності громадян на земельні ділянки передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акту на право приватної власності на землю. \~ \~ \~ \~До суду не було надано державного акту на право приватної власності на землю, який видано на підставі рішення Виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів № 311 від 12.10.1993 року, тобто правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку відсутній, що в свою чергу вбачає відсутність законних підстав позивача володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою . \~ \~ \~ \~Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені статтею 152 ЗК України, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно до вимог частини першої статті 155 Земельного кодексуУкраїни у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 393 Земельного кодексуУкраїни правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до \~ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Оскільки у позивача [PERSON] правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку відсутній, що в свою чергу вбачає відсутність законних підстав володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою , а рішення Виконавчого комітету Прудянської селищної ради народних депутатів № 311 від 12.10.1993 року, не відповідає Законодавству, так як Виконавчі комітети не були наділені повноваженнями щодо передачі земельних діянок у власність, передача ділянок у колективну та приватну власність провадилась виключно на підставі рішень Ради народних депутатів, то суд не вбачає законних підстав визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку , зареєстрованого в державному реєстрі прав 28.10.2021 року за номером 44742839 на [PERSON] . Право власності на земельну ділянку кадастровим номер 6322057000:01:000:0046 [PERSON] набула на підставі наразі дійсного та чинного договору купівлі-продажу № 2420 від 28.10.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. Після укладення даного договору , придбана земельна ділянка [PERSON] була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що відповідає законним вимогам ст 125 ЗК Уккраїни , згідно яких право власності на земельну ділянку виникає саме з моменту її держаної реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено, то судовий збір з відповіча на користь позивача не стягується.

Outcome: dismissed