Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

25.05.2023 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У якій представник позивача просить: 1) стягнути з [PERSON] на корить позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 2586477 від 20.06.2019 в розмірі 17 495 грн; 2) стягнути з [PERSON] на корить позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 684 грн; 3) стягнути з [PERSON] на корить позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, представник позивача посилається на те, що 20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2586477, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») перерахувало грошові кошти на банківський рахунок [PERSON] у розмірі 5 000 грн, а [PERSON] зобов`язалася повернути використану суму, строк позики становить 20 днів, та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,20%. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 27.01.2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] . У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до [PERSON] ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором за ним утворилася заборгованість у розмірі 17 495 грн, з яких 5 000 грн - за тілом кредиту; 12 495 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2 684 грн та витратами на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Ухвалою судді від 30.06.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи /а.с.120/. 02.08.2023 до суду від відповідача надійшла заява з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку із не закінченням строку для подання відзив, у зв`язку з чим 02.08.2023 судове засідання відкладено на 19.09.2023 /а.с.124,125/. У судове засідання 19.09.2023 представник позивача не з`явився, у позові просив провести розгляд справи за його відсутності; відповідач також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв по суті або заяв з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2586477, відповідно до якого останньому було надано грошові кошти у сумі 5 000 грн строком на 20 днів з процентною ставкою 1,20 % /а.с.8,9-26,27-28/. 27.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги, у тому числі і до [PERSON] , що також підтверджується платіжним дорученням № 32465 від 27.01.2022. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.01.2022 про відступлення прав вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] у сумі 17 495 грн, з яких: 5 000 грн - тіло кредиту; 12 495 грн - заборгованість за процентами /а.с.30,31,32-41,42,43-45,46/. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, у тому числі за кредитним договором, укладеним 20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , що також підтверджується актом прийому-передачу Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023/01 від 10.03.2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 /а.с.48-59,60-63,64,65/. Згідно розрахунку заборгованості, який міститься у позові, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект центр» станом на 10.05.2023 становить 17 495 грн, з яких: за тіло кредиту 5 000 грн, заборгованість за процентами - 12 495 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики виникла заборгованість, яка становить 17 495 грн, з яких: 5 0200 грн - тіло кредиту; 12 495 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору позики та отримання самої позики. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови договору позики, добровільно заборгованість не сплатив, тому позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договором позики в сумі 17 495 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн /а.с.1/. Також представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістаснс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну, платіжну інструкцію № 037070000 від 12.05.2023, копію заявки на надання юридичної допомоги № 22 від 28.04.2023 на суму 9 000 грн, копію витягу з Акту про надання юридичної допомоги станом на 10.05.2023 /а.с.88-92,93-95,96,97,98/. Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Стороною позивача документально доведено понесені витрати на правову допомогу на суму 9 000 грн, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, суд враховує наступне. У відповідно до ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У даній справі відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28); у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). У даній справі суд не може погодитись, що гонорар адвоката у розмірі 9 000 грн є співмірним зі складністю справи та фактично виконаною роботою адвоката. Так, дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки у відповідності до ст.ст. 19,274 ЦПК України є малозначною. Також, витрати на правничу допомогу не є пропорційними до предмету спору та складають більш ніж 51% ціни позову, а справа, зважаючи на предмет спору, не є складною. Суд враховує поміж зазначеного також те, що у даній справі відповідачем не подано заяв по суті із запереченнями щодо спору. З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному позивачем розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд вважає, що з відповідача у даній справі підлягає стягненню лише частина витрат, а саме 4 500 грн.

Outcome: approved