Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті. Подану заяву мотивує тим, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Мелітополі. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи (бабусі). На підставі викладеного, заявниця звертається до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька обл., м. Мелітополі, яка померла [INFO] , місце смерті Запорізька обл., м. Мелітополі, у віці 86 року. Причина смерті - хронічна серцева недостатність, синильна дегенерація міокарду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2023 року,вищевказану заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2023 року, відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. В судове засідання заявниця не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своїй заяві просять розгляд справи проводити без її участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності заявника та заінтересованої особи. Розгляд даної справи проводиться з дотриманням ст. 317 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00040385267 від 05.07.2023 року (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 22240209207 від 22.06.2023 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.12). Як встановлено судом, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.2023 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про одруження серії № [NUMBER] від 29.08.2003 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 20). Отже, з наданих документів слідує, що заявниця [PERSON] є онукою [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянка України, померла у м. Мелітополь, Запорізької області, причина смерті - хронічна серцева недостатність, синильна дегенерація міокарду, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2023, виданого 99100031 Сімферопольським районним відділом РАЦС № 3 Департаменту РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, про що складено запис акту про смерть № 170239910003105618004 та медичним свідоцтвом про смерть № 93/3, виданого 05.06.2023 року, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 17, 18-19). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Мелітополь Запорізької області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України та документи надані на підтвердження факту смерті [PERSON] видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На даний час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть бабусі встановленого зразка, оскільки надані нею документи, що підтверджують смерть [PERSON] , на території України не визнаються та не приймаються державними органами. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України (в редакції Закону України №2345-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 07.08.2022) заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, матеріали справи не містять відмови заявниці в проведенні реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть. Разом з тим, суд бере до уваги висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року справа № 759/7001/22 про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу. Вказаний висновок узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 759/5313/21 (провадження №61-20540св21). Отже, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що ч. 2 ст. 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved