Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

03 квітня 2023 року Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із даним позовом в порядку цивільного судочинства. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В. Суддя ухвалою суду від 21 квітня 2023 року позовну заяву залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали позивач подала позовну заяву, в якій просить стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо утримання. \~ \~ \~ \~Суддя ухвалою від 15 травня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечили. Одночасно у порядку ч.3 ст.53 ЦПК України залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] , оскільки рішення суду у даній справі може вплинути на її права та обов`язки. Відповідач проти позову заперечив з підстав, що відсутності як необхідності в утриманні повнолітньої дитини, так і можливості у нього надавати таку допомогу. Указане викладене у відзиві на позов. Позивачем подано відповідь на відзив. Надано підтвердження надіслання даних документів іншим учасникам справи відповідно до вимог цивільного судочинства. Третя особа позов підтримує та просить задоволити, що викладено у наявній у справі заяві. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження та свідоцтво про зміну імені). Дитина проживає разом з матір`ю. Наведене не оспорюється та підтверджується письмовими доказами, долученими до справи. Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання у зв`язку із навчанням, то між сторонами виникли сімейні правовідносини, врегульовані\~Сімейним кодексом України. Виходячи із законодавчих положень, викладених у ст.ст.199,\~200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19, стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;\~\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Позивачем надано достатньо документальних доказів про навчання повнолітньої доньки сторін у Державному навчальному закладі «Ставропігійське вище професійне училище м.Львова» за професією «Кухар.Офіціант» денної державної форми навчання терміном з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Натомість, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів, позивачем не обґрунтовано та не надано належних, допустимих та у сукупності достатніх доказів, що є її процесуальним обов`язковим у підтвердження понесення витрат на дитину у розмірі 12 000 грн щомісячно (по 6000 грн на кожного з батьків), адже обов`язок по утриманні дитини лежить на обох батьках порівну. З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках позивач до суду не зверталась. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження сторони відповідача щодо наявності іншої дитини, на яку від сплачує аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів доходів щомісячно, отримання ним щомісячного доходу у сумі 5280,00 грн та стипендії дитини в розмірі 1250 грн, а також хворобливий стан за відсутності документів на підтвердження непрацездатності не є безумовними обставинами звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дитини, тільки впливають на сам розмір аліментів. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2017 року у справі № 355/511/17, від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, від 21 грудня 2022 року у справі № 697/1575/21, від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка навчається, судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно повнолітньої дочки. Ураховуючи встановлені обставини справи та однозначну необхідність у витратах на дитину, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності (ч.9\~ст.7 СК України), з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн заробітку (доходу) щомісячно. Сімейним законодавством не передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, зумовлений розміром прожиткового мінімуму. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі. Беручи до\~уваги викладене\~у свій\~сукупності,\~суд дійшов\~переконання про\~наявність правових\~підстав для\~часткового задоволення\~позову.\~У матеріалах\~справи відсутні\~відомості,\~які б\~доводили протилежне\~та спростовували\~даний висновок\~суду,\~який узгоджується\~із такими\~засадами сімейного\~та цивільного\~законодавства/судочинства\~як верховенство\~права,\~справедливість,\~добросовісність та розумність (ст.7 СК України, ст.3 ЦК України,\~ст.2 ЦПК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та в порядку ч.1\~ст.430 ЦПК України\~допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2\~ст.184 СК України). \~ \~ \~ \~При розподілі судових витрат суд ураховує, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому на підставі вимог ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved