Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

04.08.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 24 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №37, мотивуючи тим, що тривалий час між ними припинені будь-які шлюбні стосунки, з її боку відсутня повага та підтримка, жодних спільних інтересів в нього з відповідачкою немає, так само, як і наміру продовжувати шлюб, але від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , тому він змушений звернутися до суду з позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.04.2007 року (а.с.10). Під час знаходження у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2010 року Залізничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №13 (а.с.11), яка на даний час є малолітньою. Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають, спору щодо місця проживання дочки на час розгляду справи не має. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved