Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

20.03.2023 позивач звернувся з даним позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав, у якому просить позбавити батьківських прав останню відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка [PERSON] 1985 р. н., є мамою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , народила доньку [PERSON] [INFO] . 22.12.2011 шлюб було розірвано за позовом [PERSON] , головною причиною розірвання шлюбу було те, що [PERSON] зловживала алкоголем. Дочка [PERSON] залишилась проживати з своїм батьком [PERSON] . У 2017 році [PERSON] завагітніла, всю вагітність вживала алкогольні напої, [INFO] народила доньку [PERSON] (сестра [PERSON] ), батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рената народилася з вадами серця, а [PERSON] не займаючись ні лікуванням, ні утриманням дитини, продовжувала пиячити, витрачаючи на алкоголь гроші, які отримала при народженні дитини. Тому 27.10.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] . 28.01.2021 рішенням Виконавчого комітету Червоноградської міської ради № 5 призначено опікуном дитини [PERSON] її бабусю [PERSON] . Батько дитини [PERSON] був військовим, загинув [INFO] , виконуючи військовий обов`язок. Дитина залишилась проживати з бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , що підтерджується актом №1018/07 від 01.03.2023, складеним майстром КП «Червонограджитлокомунсервіс». [PERSON] навчається у Гімназії №5 м. Червонограда у 7-А класі, її вихованням займався лише батько, на час служби батька в ЗСУ дитиною опікувалась бабуся [PERSON] , мама зовсім не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її навчанням, що слідує з характеристики [PERSON] , наданої дирекцією Гімназії №5 від 06.02.2023 і довідки. Представник позивача зазначив, що відповідачка проводить час у сумнівних компаніях, зловживає спиртними напоями, не цікавиться своїми дітьми. Працівниками відділу у справах дітей Червоноградської міської ради неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON] щодо неналежного виховання дітей, аморального способу життя, правової відповідальності, необхідності працевлаштування тощо. З огляду на те, що відповідачка на шлях виправлення не стала, веде аморальний, антигромадський спосіб життя, зауваження оточуючих щодо неналежного виховання своєї дитини ігнорує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного здорового харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її віку, не сприяє засвоєнню в майбутньому загальновизнаних норм моралі, не виявляє батьківського інтересу до дітини та не створює умов для отримання нею належної освіти і навичок відповідно до її віку. Крім цього, представник позивача просить суд звернути увагу на те, що ухвалами Червоноградського міського суду Львівської області [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, а також вона засуджена вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.10.2014 за 1 ч. ст. 191 КК України. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання своєї дитини, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує повну відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з вищенаведеним представник позивача просив позов задовольнити. Ухвалою від 30.03.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 12.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] просила позовні вимоги відхилити в повному обсязі. Мотивувала свою похицію тим, що вона є мамою [PERSON] , [INFO] , учениці 7-А класу Червоноградської гімназії №5. З 12.11.2009 по 22.12.2011 перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який загинув у Донецькій області [INFO] під час виконання військового завдання. Сімейне життя не склалось через невідповідність життєвих позицій, тому відповідачка у грудні 2011 року вирішила звернутись у Червоноградський міський суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. 02.08.2013 рішенням суду стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі частини зі всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] позов визнав. У 2012 році відповідачка та [PERSON] прийняли рішення про спільне проживання. Вказує, що бабуся [PERSON] , [INFO] , жодного разу не відвідувала їхню сім`ю, постійно посилаючись на зайнятість, втомленість, систематичне і регулярне погіршення стану здоров`я. Тим самим, вона не виявляла бажання бачити внучку і не була зацікавлена у спілкуванні з нею. З 2014 по 2016 [PERSON] відвідувала навчальні заклади. Через величезні фінансові труднощі, постійні сварки, безгрошів`я, борги, кредити, відповідачка змушена була поїхати до Польщі на сезонні заробітки. У зв`язку з тим, що спільне проживання з чоловіком стало неможливим, вони після усної згоди вирішили жити окремо. [PERSON] та [PERSON] почали проживати з мамою відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У 2016 році фінансове забезпечення відповідачки дозволяло їх виховувати доньку самостійно, тому питання про стягнення аліментів на той час було неактуальним і недоцільним. У 2016 році [PERSON] прийняв рішення розпочати військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] . [PERSON] виявила бажання вихідні дні проводити з батьком, а бабуся [PERSON] і далі нехтувала відвідуванням і спілкуванням з внучкою, схиляючись на недостатність коштів для зустрічі. Із рішення опікунської ради відповідачка не погодилася, оскільки була відсутня на засіданні, не могла висловити свою особисту позицію, свою думку та надати членам комісії власні аргументи, а все через відсутність інформації щодо конкретної дати проведення судового засідання комісії Червоноградського міськвиконкому. Тому зазначила, що рішення комісії вважає недоцільним і незаконним. Зауважила, що всі доводи позивача є надуманими, шаблонними і не відповідають дійсності. Стверджує, що не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не самоусувалась від спілкування з дочкою, матеріальну допомогу на утримання дитина надавала. Враховуючи вищенаведене просить захистити інтереси її малолітньої доньки та її інтереси як матері щодо позбавлення батьківських прав, а також стягнення аліментів. Ухвалою від 19.06.2023 підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, посилаючись на мотиви, викладені в позові. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даної справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи без її участі не подавала, причин неявки суду не повідомила. Її інтереси в судовому засідання були представлені адвокатом Мартинюк О. І. Представник відповідача - адвокат Мартинюк О. І. в судовому засіданні повідомила, що її довірителька заперечує проти задоволення позову. Проте зауважила, що очевидним є факт того, що життя відповідачки суперечить життю дитини. Тому просила ухвалити законне і об`єктивне рішення, що не буде суперечити інтересам малолітньої [PERSON] . В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який являється братом колишнього чоловіка відповідачки. Він повідомив, що [PERSON] є його братова. У 2011 році [PERSON] розлучилась з його братом за рік часу після одруження, через те, що [PERSON] почала зловживати алкоголем. Відповідачку лікували 2 рази, проте їй це не допомогло, бо вона цього не хотіла. Дитина після розлучення проживала із матір`ю, але [PERSON] часто їздила на заробітки, тому дитина залишалась з бабусею. Відповідачка та його брат домовились 5-6 років тому, що дитина буде жити з [PERSON] , після цього [PERSON] участі у вихованні дитини не бере взагалі, дитиною [PERSON] не цікавиться. Вона не купує ні одягу, ні речей, ні їжі. [PERSON] відібрала у доньки картку для виплат. Останній подарунок дитині був зроблений десь рік тому - це хом`ячок. Відповідачка проживала з дитиною орієнтовано до 1 класу, тому все що написано у відзиві є суцільною неправдою. Крім того, коли вони проживали разом, [PERSON] боялась матері та прибігала до свідка. На даний час дитина проживає із бабусею (матір`ю батька дитини). Також в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] - маму відповідачки та бабусю [PERSON] . Вона повідомила, що її донька одружилась із [PERSON] , проживали перший час у неї, а потім винаймали квартири у м. Червонограді. Згодом, за рік після одруження, розлучились. [PERSON] займалась донькою до першого класу. Коли Настя пішла у 1 клас, то [PERSON] почала зникати на тиждень, два, потім з`являлась, проте дитиною не цікавилась. Онука жила зі [PERSON] . Батько [PERSON] підписав контракт у 2013 у Збройні Сили України, проте кошти доньці постійно надавав, свідок утримувала онуку. Донька [PERSON] на заробітки не їздить і ніколи не була. Вона ніколи ніде не працювала. Крім цього, свідок повідомила, що відповідачка зловживає алкоголем дуже сильно. Настя із мамою не хоче спілкуватись. На даний час онука проживає із бабусею по татові у [ADDRESS] . Зазначає, що вважає за доцільним позбавити [PERSON] материнських прав, тому що вона взагалі не займається дітьми. Її уже позбавили батьківських прав щодо меншої дитини. Окрім цього, в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , яка являється бабусею [PERSON] ( [PERSON] її колишня невістка). Вона повідомила, що її син одружився із [PERSON] , проте через рік вони розлучились, оскільки [PERSON] почала зловживати алкоголем та тікати з дому. [PERSON] був 1 рочок коли вони розлучились. Після розлучення ще протягом кількох років її син із [PERSON] проживали разом, інколи вони то сварились, то розходились, потім знову сходились. Коли Настя пішла у школу, то [PERSON] зникла взагалі із її життя. Не займалась вихованням, не надавала кошти, не купляла продукти харчування, тобто не забезпечувала її взагалі. Наразі онука проживає із [PERSON] . Свідок також повідомила, що на даний час відповідачка приходить інколи до їхнього до будинку і стукає по вікнах. [PERSON] може телефонувати до Насті, але онука не бажає спілкуватись із нею, оскільки дуже боїться її. Коли ще був живий її син, то він надсилав кошти і вона купувала усе онуці. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є працівником соціальної роботи 1 категорії ЧМЦСС. Пригадала, що бабуся звернулась із заявою до них у 2019 році про недогляд за дітьми їхньою мамою. Був здійснений візит до них в гості та було помічено порушення санітарних умов проживання. Дана сім`я була взята під соціальний супровід. Пробували налагодити співпрацю із [PERSON] , проте вона на контакт не виходила. У зв`язку з чим, після трьох місяців, її було знято із соціального супроводу через відсутність результатів співпраці. Також в судовому засіданні було допитано [PERSON] , яка являється сусідкою [PERSON] , яка повідомила, що матері ніколи не бачила. Дитина проживала з татом та бабусею десь 5 років. У гостях була та бачила, що дитина має окрему кімнату, а також має домашні тваринки: рибок, хом`яка. Настя навчається у 5 школі, привітна дитина, конфліктів в сім`ї не чула. В судовому засідання в присутності представника Органу опіки і піклування та психолога? в порядку ст. 171 СК України, було заслуханого думку малолітньої дитини [PERSON] , яка повідомила, що вона спершу проживала із мамою та бабусею [PERSON] . На даний момент проживає із бабусею [PERSON] . Навчається у 8 класі гімназії №5, ходить на малювання, відвідує географічний гурток в школі. Дитина суду повідомила, що мама в гості не приходить, навіть коли вона хворіла відповідачка не приходила, лише інколи телефонує, але найчастіше в стані алкогольного сп`яніння. З бабусею їй проживати добре, вона їй все купує, піклується про неї, займається її вихованням. На день народження мама принесла їй подарунок, але [PERSON] його не прийняла, бо злякалась. Серед іншого, [PERSON] зауважила, що розуміє, що розглядається спір про позбавлення її матері батьківських прав відносно неї і повідомила, що вона не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Із витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Червоноградського району від 21.02.2023 №22 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» установлено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним, а також вирішено направити до Червоноградського міського суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] . [INFO] (а. с. 5, 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2010, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 27). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.12.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідачці залишено прізвище [PERSON] (а. с. 23-24). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2023, виданого Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у Донецькій області, смт. Благодатне (а. с. 26). Відповідно до акту №1018/07 від 01.03.2023, складеного майстром КП «ЧЖКС» [PERSON] (бабця), [PERSON] , проживають за адресою [ADDRESS] (а. с. 25). Червоноградська міська рада Львівської області гімназія №5 видала довідку №01-11/03 від 06.02.2023 [PERSON] у тому, що вона дійсно навчається у 7-А класі Гімназії №5 Червоноградської міської ради Львівської області (а. с. 20). Згідно з характеристикою випускниці Червоноградської загальноосвітньої школи І ступеня №11 [PERSON] навчалась у даній школі з 01.09.2016 по 02.06.2020. За період навчання не повною мірою використовувала свій потенціал. Дівчинка здібна, але значної старанності в оволодінні знаннями не виявляла. Під час навчального процесу потребувала постійного контролю та допомоги з боку вчителя. На уроках часто була неуважна, тому не встигала працювати з класом. Під час виконання самостійних завдань допускала помилки. Дівчинці важко було тривалий час зосереджено працювати на уроці. На уроках трудового навчання і образотворчого мистецтва виявляла творче мислення, її роботи завжди були серед найкращих у класі. У спілкуванні з однокласниками [PERSON] часто була нестримана, провокувала конфлікти в класі. Правила поведінки на уроці часто ігнорувала. Учениця брала активну участь у виховних заходах класу, виконувала доручення вчителів з бажанням. Відвідувала шкільні гуртки «Умілі ручки», «Фінансова грамотність». [PERSON] була забезпечена шкільним приладдям, спортивною формою, матеріалами для роботи на уроках трудового навчання та образотворчого мистецтва. Дівчинка завжди була доглянута, охайна. Систематично готувалася до уроків вдома. Мама дівчинки не відвідувала школу від початку навчання, дуже рідко цікавилася навчанням та поведінкою дитини. Бабуся, тато учениці приділяли належну увагу вихованню дівчинки, цікавилися навчанням дитини, були активними помічниками у навчанні, співпрацювали з вчителями. Брали участь в батьківських зборах (а. с. 21). Згідно з характеристикою [PERSON] , учениці 7-А класу Гімназії №5, вона зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення достатнього і середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має хорошу довільну зорову та слухову пам`ять, добре і швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє образне, творче мислення. Має здібності до предметів художнього циклу. На уроках активна, виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться уважно. Товариська, весела. Свідомо виконує доручення вчителя. Користується повагою серед вчителів і учнів. Вихованням дівчинки займався лише батько. На час його служби у ЗСУ, Настею опікується бабуся [PERSON] . Мама не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її навчанням (а. с. 22). Згідно з довідкою ТзОВ «Добро-Клінік» від 30.12.2019 [PERSON] , [INFO] , з 16.12.2019 і по даний час знаходиться в ТзОВ «Добро-Клінік», де отримує послуги по відновленню та психологічній реабілітації, що надаються громадянам, котрі перебувають у стані наркотичної, алкогольної, ігрової залежності тощо. Рекомендований термін перебування 9-12 місяців (а. с. 16). З копій постанов Червоноградського міського суду Львівської області від 22.05.2019, 22.12.2018, 02.07.2019, 23.12.2013 встановлено, що [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу (а. с. 7, 8, 9, 10). Крім того, вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 07.10.2014 [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за якою їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 серпня 2014 року покарання у виді штрафу (а. с. 11-12). З витягу з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 29.08.2019 №170 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» встановлено, що вирішено відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від одинокої матері [PERSON] ; направлено малолітню [PERSON] , [INFO] у Львівський будинок дитини №1 на повне державне забезпечення (а. с. 13). Відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27.10.2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Червоноградської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволено. [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто з [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2019 і до її повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (а. с. 14-15). З копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] встановлено, що 24.06.2003 був прийнятий на роботу підземним учнем гірника по 1-му розряду з повним робочим днем в шахті для проходження виробничої практики, а 29.01.2023 роботу було припинено у зв`язку із смертю (а. с. 17-19). Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що відповідач ухиляється від виховання своєї дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує повну відсутність відповідального ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] та стягувати з неї аліменти. При прийнятті рішення суд керується наступними правовими нормами. Позивач має право на звернення до суду з даним позов в силу норм ст. 165 СК України. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3). У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Встановлені фактичні обставини даної справи та оцінені докази свідчать про те, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками матері і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, медичним обслуговуванням, не цікавиться навчанням дитини та її життям в цілому, не створює жодних умов для нормального спілкування з нею чи отримання дочкою доступу до культурних та інших духовних цінностей. Зазначені обставини є свідченням винної поведінки відповідачки та умисного ухилення нею від виховання дитини у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Факт невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України та факт того, що відповідачка ніяким чином не цікавиться життям дочки підтверджується матеріалами справи, показами свідків та самою дитиною. Окрім цього, суд враховує, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної, а також притягувалася до кримінальної відповідальності, зловживає алкогольними напоями, що негативно характеризує її як матір. З моменту пред`явлення даного позову ставлення відповідачки до виконання нею батьківських обов`язків, її ставлення до дитини не змінилося, вона і надалі ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка не бажає змінювати своє ставлення до дочки, не вживає для цього жодних заходів, що свідчить про її байдуже ставлення до результату розгляду позову про позбавлення її батьківських прав. На думку суду, така поведінка відповідачки свідчить про свідоме невиконання матір`ю обов`язків щодо надання нею необхідного матеріального забезпечення, щодо забезпечення дитини відповідними умовами проживання, створення їй належних умов для навчання у школі, яких дитина потребує від матері. Будь-яких об`єктивних причин такого ставлення до дитини, до її інтересів, виховання, такого безвідповідального ставлення матері до виконання батьківських обов`язків, а також причин, які б виправдовували таку негативну поведінку відповідачки, судом не встановлено. Тому суд вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по матеріальному забезпеченню та вихованню дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, умисно ухиляється від їх виконання. Відтак, з урахуванням всього викладеного вище, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положенням ч. 1 ст. 183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги інтереси дитини, суд дійшов до висновку, що з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання її доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду 20.03.2023 і до її повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 757, 60 грн, а саме: за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1073,60, а за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав 2 684 грн.

Outcome: approved