Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

В інтересах позивачки звернувся до суду її представник адвокат Карлаш І.А. із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 39431 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" заборгованості за Кредитним договором № 75565288 від 13.05.2021 року, укладеним між нею та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" в сумі 24961 грн. 80 коп. Позов мотивовано тим, що 23.02.2022 року під час арешту грошових коштів на банківських рахунках позивачці стало відомо про відкрите відносно неї виконавче провадження ВП № 68771234. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадженням стало відомо, що 23.02.2022 року головним державним виконавцем Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз О.С., в межах виконавчого провадженням № 68771234 винесла постанову 23.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 39431 від 22.12.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24961 грн. 80 коп. на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ"; постанову від 23.02.2022 року про арешт коштів боржника, за якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржниці [PERSON] . З оскаржуваним виконавчим написом № 39431 від 22.12.2021 року позивачка не згодна. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису та аршету коштів, які їй належать. Підставами оскарження виконавчих написів можу бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Оскільки [PERSON] не отримувала вимог про усунення порушення виконання зобов`язання за Кредитним договором №75565288 від 13.05.2021, а ні від ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів", ані від ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ", а тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Також представник позивачки просив стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 04.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в загального позовного провадження, призначено підготове судове засідання. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у відсутність його довірительки, просив позов задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" 18.07.2023 року на адресу суду надійшла заява про визнання позову, також представник позивача просить стягнути з них судові витрати у розмірі 50% від суми судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Пояснень від третіх осіб до суду не надходило Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Через відсутність учасників судового розгляду фіксування судового засідання не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 39431 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" заборгованості за Кредитним договором №75565288 від 13.05.2021 року, укладеним між нею та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів", в сумі 24961 грн. 80 коп. У подальшому, 23.02.2022 року головним державним виконавцем Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мороз О.С., в межах виконавчого провадженням № 68771234 винесла постанову 23.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 39431 від 22.12.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24961 грн. 80 коп. на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ"; постанову від 23.02.2022 року про арешт коштів боржника, за якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржниці [PERSON] . Вказане підтверджується копіями вказаних постанов. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно достатті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20845. Відповідно достатті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу наведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Отже, приватний нотарус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного напису керувалася ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів , за якими стягнення заборгованості провадитьсяу безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку (із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірномупорядку на підставі виконавчих написів нотаріусів") для одержавння виконавчого напису по кредитним договорам , за якими боржниками допущено просторочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засівдчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашенняя з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.1 Переліку документів , за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, для одержанння виконавчого напису надаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, п.1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, якими Кредитний договір №75565288 від 13.05.2021 року не є. Отже, від 22.12.2021 року не врахувала, що Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безсіпрному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не передбачалося вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним догорам, укладеним у простій письмовій формі є нечинними, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про іпотеку". Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Судом встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем,оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні", затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України "Про нотаріат". Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку що тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Витрати, що пов`язані із забезпеченням доказів, згідно з ч.1 ст. 119 ЦПК України відшкодовуються в порядку, встановленому цим Кодексом для відшкодування судових витрат. За визначенням, наведеним у ст. 133 ЦПК України, судовий збір є складовою судових витрат. Як вбачається з ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.07.2023 року заяву позивачки про забезпечення позову задоволено в повному обсязі. При подачі зазначеної заяви сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. На підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved