Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020 по справі № 356/480/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмір частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.09.2020. На даний час, як вказує позивач, відповідач працює лікарем-стоматологом та, відповідно, отримує дохід у стоматологічних клініках ТОВ «Медичний центр «А-Клініка», ТОВ «Діаманти-Трейд». Виходячи з мінімальної заробітної плати, з відповідача стягуються аліменти на рівні 50 % від прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, а саме 1675 гривень. Оскільки підтверджений рівень доходу [PERSON] явно не відповідає середньому, реальному доходу у сфері його зайнятості, ще й за декількома місцями роботи, а також зважаючи на те, що суми стягуваних аліментів вочевидь не вистачає на покриття і мінімального рівня витрат п`ятнадцятирічного юнака, з метою захисту майнових прав неповнолітньої дитини, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Відтак, [PERSON] просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020 по справі № 356/480/20 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В силу приписів пункту 1 ч. 4 ст. 19, п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України вказана цивільна справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження враховано те, що дана справа не належить до категорії спорів, визначених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорія та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 21.06.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, про що винесено відповідну ухвалу. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом, наданим ст. 178 ЦПК України, та не подав відзив. Позивач [PERSON] , її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини та правове обґрунтування, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 21.09.2023, до суду не з`явився. 13.09.2023 за вх. № 2641 від 13.09.2023 канцелярією суду зареєстровано заяву представника відповідача [PERSON] , у якій вона вказала, що на 21.09.2023 призначено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. У зв`язку з неможливістю бути присутньою у судовому засіданні, просить справу розглядати за її відсутності. У позові просить відмовити (а.с. 76). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підґрунтя для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2022 у справі № 727/599/22. Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексуУкраїни за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.2007, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Як вбачається з копії рішення Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020, вказаним рішенням позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмір частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.09.2020 (а.с. 5-8). Вказане рішення набрало законної сили 04.12.2020. Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 29.05.2023 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі заяви [PERSON] про примусове виконання рішення надійшов виконавчий лист Березанського міського суду Київської області від 17.03.2021 № 356/480/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.09.2020. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 66670938 винесено старшим державним виконавцем Пилипишиним П.Б. 02.09.2021. У листі наведено інформацію щодо вчинених в межах виконавчого провадження дій та вжитих заходів щодо примусового виконання вказаного рішення суду (а.с. 9-10). Представник позивача долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 66670938, згідно з яким заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 становила 4756,75 гривень (а. с. 59). З наданої представником відповідача довідки про заробітну плату від 14.07.2023 вбачається, що [PERSON] працював в ТОВ «Медичний центр «А-Клініка» з вересня 2020 року по лютий 2022 року (включно) та з червня 2022 року по червень 2023 року та отримав за цей період дохід у розмірі 191 800,00 гривень (а.с. 34-35). За період з жовтня 2022 року по червень 2023 року заробітна плата відповідача в ТОВ «Медичний центр «А-Клініка» становить 6700,00 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] має доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2019, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Батьками [PERSON] є: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 37). Представником відповідача надано суду довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-7, ОК-5, індивідуальні відомості про застраховану особу: [PERSON] , [INFO] , відповідно до яких у 2022 році [PERSON] працював в ТОВ «Діаманти-Трейд» та ТОВ «Медичний центр «А-Клініка», в 2023 році працював в ТОВ «Медичний центр «А-Клініка». Сума фактичного заробітку/доходу: 700,00 грн/міс. (січень - лютий 2022 року - в ТОВ «Діаманти-Трейд»), 6500,00 грн/міс. - січень, лютий, червень-вересень 2022 року в ТОВ «Медичний центр «А-Клініка», 6700,00 грн/міс. - жовтень-грудень 2022 року; 6700,00 гривень - січень-червень 2023 року в ТОВ «Медичний центр «А-Клініка», (а.с. 50-52; 53-56). Тобто, підтверджений належними та допустимими доказами середньомісячний офіційний дохід відповідача за період з червня 2022 по травень 2023 включно, тобто, за рік, становить 6633,00 гривень. За рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020 аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , присуджено стягувати в розмірі частки від доходу відповідача щомісячно. Таким чином, частка від доходу відповідача на один місяць складає 1675,00 гривень (станом на травень 2023). Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Відтак, 50 % від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні/2 = 1416,00 гривень. З огляду на наведені вище обставини, стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень буде становити фактично половину його середньомісячного доходу. Суд критично оцінює посилання позивача на Постанову КМУ від 12.01.2022 № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я» щодо встановлення розміру нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності за повністю виконану місячну (годинну) норму праці в межах фонду оплати праці на 2022 року у розмірі на рівні не менше 20 000 гривень лікарям та професіоналам з вищою немедичною освітою, які допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я, з огляду на те, що наявними в матеріалах справи доказами встановлено офіційний рівень доходу відповідача. Крім того, згадана вище постанова стосується закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності, проте в матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідач працевлаштований саме в закладах такої форми власності. Щодо інформації про середню місячну зарплату у 2022 році в м. Києві у сумі 21 347 гривень, на яку посилається позивач (а.с. 60), то суд звертає увагу на те, що така інформація не може бути належним та допустимим доказом розміру доходу відповідача. Як передбачено ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, поняттям середня заробітна плата працівника для даної місцевості оперує ч. 2 ст. 195 СК України, згідно з якою заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Так, право вимагати зміни способу стягнення присуджених аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Суд враховує положення ст. 192 СК України, а відтак, при розгляді даної справи перевіряє наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України, зокрема матеріального стану платника аліментів, надає належну оцінку доводам відповідача про зміну його сімейного стану (наявність дитини від іншого шлюбу), а також матеріального стану позивача, відповідача, наявність погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із сторін чи дитини. Отже, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, таким, що отримує постійний дохід, має на утриманні ще одну малолітню дитину, з огляду на зафіксоване значне зростання інфляції та стрімкий зріст споживчих цін, зафіксовані Держстатом, з врахуванням наведеного вище правового обґрунтування, суд вважає необхідним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020, стягнувши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як зазначено в абзаці 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В частині вимоги позивача про стягнення аліментів зміненим способом з дня звернення з цим позовом до суду, суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки статтею 191 СК України встановлено, що від дня пред`явлення позову присуджуються аліменти на дитину, тоді як аліменти на дитину присуджені рішенням Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020, а в цій справі вирішується спір щодо зміни розміру та способу стягнення вже присуджених за рішенням суду аліментів. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 715,73 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial