Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 отримав право вимоги до відповідачів за наступних підстав:\~ 07.11.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» та відповідачем було підписано кредитний договір № 1105955404 відповідно до якого [PERSON] було на його рахунок перераховано грошові кошти в сумі 567230,00 грн на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, згідно з договором. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, тобто ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» свої обов`язки за кредитним договором виконало в повному обсязі.\~ Однак в порушення договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплачував щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим станом на 20.07.2023 утворилась заборгованість у сумі 187952,89 грн, просить стягнути вказану суму відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1105955404 від 07.11.2022 року та відшкодувати понесені витрати при зверненні до суду в розмірі судового збору. Представник позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», за довіреністю Виноградов Ю.Е. (а.с.123), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку судовими повістками (а.с.158) за адресою реєстрації місця проживання (а.с.136). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021\~ вбачається, що АТ "ТАСКОМБАНК" є правонаступником всіх прав вимоги належних ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (а.с.32-39). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 20.07.2023 заборгованість відповідача перед банком становить 187952,89 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 156723,00 грн, заборгованість по річним процентам (в т.ч. простроченим) 10,61 грн, заборгованість по щомісячним процентами (в т.ч. простроченим) 31219,28 грн (а.с.45). Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК). Частиною 2 статті 1048 УК України передбачено таке: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 1105955404 від 07.11.2022 між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (а.с.11-18), на особистий рахунок відповідача у АТ «ТАСКОМБАНК» ТОВ «ФК ЦФР» було перераховано кошти у сумі 149260,00 грн у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 5175866014 від 03.02.2022, що підтверджується копією платіжної інструкції від 07.11.2022 № 1270077188 про перерахування коштів на відповідний рахунок відповідача (а.с.43) та витягом із інформаційно-технічної системи (а.с.30-31). 08.11.2022 на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 позивач набув права вимоги до відповідача, про що повідомляє відповідача електронним повідомленням від 07.11.2022, яке підписано відповідачем за допомогою електронного підпису (а.с.19).\~ Станом на 20.07.2023 року загальна сума заборгованості відповідача перед АТ «ТАСКОМБАНК» становить 187952,89 грн (а.с.45-111). Долучена до матеріалів справи фотокопія закордонного паспорту [PERSON] , [INFO] номер [NUMBER] судом до уваги не приймається, оскільки не зазначено ким та на підтвердження яких саме обставин вона надана (а.с.159-160). Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 187952,89 грн, заборгованість за кредитним договором № 1105955404 від 07.11.2022. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, які складаються із 2819,29 гривні сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved