Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Оріхівської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , про що 21.04.2022 складено актовий запис № 135. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Однак, до теперішнього часу, позивачка спадщину не прийняла, пропустивши шестимісячний строк. Для отримання спадщини вона не змогла звернутись у встановлений строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки в строк, на який припадало закінчення терміну прийняття спадщини, вона ще перебувала в м. Оріхів, який постійно обстрілювався через лінію фронту, яка пролягає поруч. З 13.10.2022 по 24.10.2022 перебувала на лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі Оріхівська ЦРЛ, через захворювання на гострий вірусний кон`юнктивіт правого ока. Після звернення до нотаріальної контори, нотаріусом їй було повідомлено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. Вважає, що даний строк пропущений нею з поважних причин. Посилаючись на викладені обставини, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] .. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.09.2023 підготовче засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Лобаченка О.В. надійшла заява, у якій він просив закрити підготовче засідання у справі, справу розглядати без його участі та без участі позивача. Представник відповідача Оріхівської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. У зв`язку із неявкою сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Новогорівка Токмацького району Запорізької області, її батьками є [PERSON] , [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно, серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 27.02.1988 Оріхівським відділом РАЦС, актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Оріхів Запорізької області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] . Аналогічні відомості містяться у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Масловець Л.С. заведено спадкову справу № 96/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. від 03.07.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. [PERSON] у період з 13.10.2022 по 24.10.2022 перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом: гострий вірусний кон`юнктивіт правого ока, про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Згідно з\~матеріалами спадкової\~справи №\~96/2023\~після померлої\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~яка зареєстрована\~в Спадковому\~реєстрі за\~№ 70842210,\~ [PERSON] \~26.06.2023\~звернулась до\~Приватного нотаріуса\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~Масловець Л.С.\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~у якій\~зазначила,\~що крім\~неї спадкоємцем\~також є\~донька померлої\~ [PERSON] . Станом на 26.06.2023 спадкові справи після померлої [PERSON] заведені не були, чинні заповіти/спадкові договори відсутні, про що свідчать Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. В матеріалах спадкової справи міститься Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , згідно якого датою смерті останньої є [INFO] та свідоцтво про смерть [PERSON] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за запитом [PERSON] (мати), [INFO] [PERSON] народила першу дитину [PERSON] , відомості про батька відсутні. 02.08.1966 до актового запису про народження [PERSON] на підставі заяви батьків та свідоцтва про одруження, внесені відомості про визнання батьківства, в результаті яких прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », додано відомості про батька [PERSON] , прізвище матері дитини також змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 10.01.2014 до актового запису про народження дитини внесені змініи щодо прізвища дитини та батьків з « [PERSON] , [PERSON] » на « [PERSON] , [PERSON] ». Ім`я матері змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за запитом [PERSON] (мати), [INFO] [PERSON] народила другу дитину [PERSON] . 16.07.1966 до актового запису про народження дитини на підставі заяви батьків та свідоцтва про одруження, внесені відомості про визнання батьківства [PERSON] , в результаті яких прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». [PERSON] , [INFO] , з 29.10.1966 станом на 18.04.2022 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. З досліджених під час розгляду справи доказів та обставин справи вбачається, що позивачка не скористалась у встановлений законом шестимісячний строк своїм правом на звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з моменту відкриття спадщини та до моменту закінчення строків для прийняття спадщини, перебувала на території м. Оріхова, тобто на території на якій ведуться активні бойові дії, а також на лікуванні, що унеможливлювало в строк звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. 26.06.2023 позивачка звернулась до нотаріуса та, отримавши відмову нотаріуса, звернулась до суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved