Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 02.09.2015 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання без реєстрації шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 30.12.2021 року рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Усі діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , судові витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті правничої допомоги. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.04.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрите за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.07.2023 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначити справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Гармаш Т.П. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В підготовче судове засідання 10.07.2023р. та судове засідання призначене на 03.08.2023р., 13.09.2023р. відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. Відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, заслухавши позивача, представника позивача та третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Положеннями ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У ч. 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктами 2, 3, 4 ч. 1 вказаної правової норми визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами. У ч. 3 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Положеннями ст. 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно вимог пунктів 1, 2, 6 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис за № 4 та 02.09.2015 року видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , в якому в якості батька вказаний [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис за № 1 та 02.09.2015 року видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , в якому в якості батька вказаний [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис за № 5 та 02.09.2015 року видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , в якому в якості батька вказаний [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , про що Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис за № 15 та 06.07.2016 року видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , в якому в якості батька вказаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідки № 37 від 27.03.2023 року, виданої директором Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області, [PERSON] дійсно навчається у 9 класі Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області. Згідно характеристики учня 9-го класу Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області [PERSON] , він навчається в даному ліцеї з 01.09.2014 року. За час навчання проявив себе як вихований, врівноважений учень, має навчальні досягнення середнього рівня. До вчителів ставиться з повагою, має друзів у класному колективі, фізично розвинений, шкідливих звичок не має. Батько цікавиться шкільним життям сина. Згідно довідки № 35 від 27.03.2023 року, виданої директором Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області, [PERSON] дійсно навчається у 6 класі Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області. Згідно характеристики учня 6-го класу Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області [PERSON] , він навчається в даному ліцеї з 01.09.2017 року. За період навчання виявив середній рівень здібностей. Комунікабельний, готовий прийти на допомогу іншим, відповідально ставиться до своїх обов`язків. Батько бере активну участь у вихованні та навчанні сина, відвідує батьківські збори. Згідно довідки № 36 від 27.03.2023 року, виданої директором Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області, [PERSON] дійсно навчається у 4 класі Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області. Згідно характеристики учня 4-го класу Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області [PERSON] , він навчається в даному ліцеї з першого класу, завжди виконує домашнє завдання, має добрий загальний розвиток. Товариський, врівноважений, розсудливий та самостійний, має багато друзів. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує зв`язок з школою. Згідно довідки № 38 від 27.03.2023 року, виданої директором Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області, [PERSON] дійсно навчається у 1 класі Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області. Згідно характеристики учениці 1-го класу Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області [PERSON] , вона навчається в даному ліцеї з 01.09.2022 року. Має навчальні досягнення середнього рівня, завжди дотримується правил безпечної поведінки під час занять та ігор, є дружньою і ввічливою. Батько приділяє належну увагу вихованню дочки, відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок із школою. Із довідки № 120 від 09.03.2022 року, виданої виконавчим комітетом Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області встановлено, що на утриманні [PERSON] перебувають неповнолітні діти, а саме: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання малолітніх дітей та [PERSON] від 09.12.2021р., 10.01.2022р., 11.02.2022р., 07.03.2022р. умови проживання дітей на момент відвідування задовільні. Продукти харчування є в повному обсязі. Для виховання та розвитку дітей створено окрему кімнату. Діти мають окремі ліжка, ігровий та навчальний куточок. Стосунки в сім`ї дружні. Діти проживають з батьком, який дбає про їх фізичний та моральний розвиток, готує їм їсти та допомагає у навчанні. Мати дітей, [PERSON] із сім`єю не проживає. Місце проживання її не відоме. Вона не дбає про дітей та не піклується про їх фізичний і моральний розвиток, а приїжджаючи по продукти тільки негативно впливає на психологічний розвиток дітей. Згідно рішення виконавчого комітету Мокрокалигірської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 23.02.2022 року № 18 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновком органу опіки та піклування Мокрокалигірської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 22.02.2022 року № 5 визначено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно чотирьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює директором Мокрокалигірського центру надання соціальних служб показала, що [PERSON] є учасником Бойових дій та повністю забезпечує родину фінансово, а [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, про своїх дітей не піклується, оскільки продуктів харчування для дітей та одяг і взуття дітям не купує, а також більше двох років не приймає участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей. Крім того, вона розповіла, що в її житті з`явився інший чоловік, з яким вона планує жити разом. На даний час [PERSON] сам піклується про здоров`я своїх малолітніх дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, забезпечує дітей необхідним харчуванням та одягом. Свідок [PERSON] , яка працює директором Мокрокалигірського ліцею Мокрокалигірської сільської ради Черкаської області суду показала, що за період навчання дітей у ліцеї [PERSON] не виконувала своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, оскільки весь цей час неповнолітніми дітьми займався лише рідний батько. Свідок [PERSON] , яка працює психологом в центрі надання соціальних послуг суду показала, що коли діти живуть з батьком без мами їх психологічний стан нормалізується, але коли приїжджає мати вони стають агресивними, оскільки на матір у дітей негативна реакція. У старшого сина злоба і обіда на матір, а дівчинка психологічно травмована тим, що мати її кинула. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що може негативно впливати на їх фізичний розвиток як складову частину виховання, а також недостатньо спілкуються з малолітніми дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що свідчить про свідоме ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що діти їй не потрібні. З`явившись в підготовче засідання [PERSON] висловила незгоду з позбавленням її батьківських прав по відношенню до дітей, разом з тим будь-які докази на підтверження своєї позиції суду не надала, в судові засідання не зявилася. Суд звертає увагу, що в судовому засіданні не встановлено будь - яких обставин, а відповідачем не надано доказів прагнення до змін з метою поліпшення ситуації, що склалася, налагодження умов побутового життя, налагодження особистого способу життя, з метою створення належних та безпечних умов для проживання та розвитку дітей. Перелічені вище докази, а також відсутність будь - яких дій з боку [PERSON] щодо забезпечення та подальшого виховання дітей, в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом свідчить про злісне ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що діти їй не потрібні. Наведені обставини в своїй сукупності є правовою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дітей. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач є працездатною, не надала суду доказів про наявність у неї непрацездатних чоловіка, батьків, дітей та про проведення з них стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки відповідачка є матір`ю малолітніх дітей, та має обов`язок з їх утримання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що вбачаються правові підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки відповідних судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до приписів ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України с удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом пунктів 1, 2 ч. 3, ч. 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Судом встановлено, що 26.03.2023 року між адвокатом Скоромною І.М. (Адвокат) та Ярмілко Р.М (Клієнт). укладено Договір про надання правової допомоги № 26/03, відповідно до умов якого Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, що передбачені цим Договором, за надання якої сторони встановили розмір винагороди, яка визначається сторонами у окремому акті, який є невідємною частиною цього договору. Позивачем на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. надано: копію договору про надання правової допомоги від 26.03.2023 № 26/03, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2023 року, квитанцією прибуткового касового ордера № 26/03 від 26.03.2023 року про те, що [PERSON] оплатив послуги професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 10000,00 грн. адвокату Скоромна І.М.. З акту приймання-передачі наданих послуг від 26.03.2023 вбачається, що Адвокатом надані Клієнту наступні послуги: -надання консультацій Замовнику, з вивченням документів - 1500,00 грн.; -складання та збір необхідних документів та інформації для підготовки позову, копії документів та відправка позовної заяви та копій за допомогою АТ «Укрпошта» -1500,00 грн.; -складання позовної заяви про позбавлення батьківства, підготовка доказів та копій сторонам - 4000,00 грн.; -представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні - 3000,00 грн.. Загальна сума, що підлягає оплаті Клієнтом на користь Адвоката становить - 10000,00 грн.. Проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 26.03.2023 року, суд вважає, що такі види послуг адвоката, як: надання консультацій Замовнику, з вивченням документів, складання та збір необхідних документів та інформації для підготовки позову, копії документів та відправка позовної заяви та копій за допомогою АТ «Укрпошта» - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання та подання до суду позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за свою суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 7000,00 грн.. Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку про здійснення платіжної операції від 30.03.2023 року. Оскільки суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, сума понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору та витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 8073,60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved