Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 21.03.2017. Позивач свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредитну картку з встановленим лімітом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 20.04.2020 має заборгованість у розмірі 45991,84грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 33948,73грн, 00,00грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 33948,73грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00грн - заборгованість за простроченими відсотками; 00,00грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 9376,83 - нарахована пеня; 0,00грн - нарахована комісія; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00грн - штраф (фіксована частина); 2166,28грн - штраф (процентна складова). Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.05.2023, заяву [PERSON] - задоволено. Заочне рішення за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості- скасовано і призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 06.07.2023 надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, разом з клопотанням про продовження процесуального строку на подання даного відзиву у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (Covid-19) на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Однак судом не було прийнято до уваги вищевказане клопотання позивача, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відміняється з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Крім того відзив на заяву про перегляд заочного рішення поданий вже після постановлення судом ухвали про скасування заочного рішення суду. Від відповідачки [PERSON] 07.09.2023 до суду подано письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту стягнути ще заборгованість за процентами посилаючись на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, які розміщені на сайті та є невід`ємною частиною спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил відповідачка зрозуміла, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку. Зазначає, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів не містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. З урахуванням наведеного просила суд не приймати до уваги посилання позивача на розрахунок заборгованості, оскільки він ґрунтується на пунктах Умов та Правил, які не містять її підпису, як підтвердження прийняття нею саме цих Умов та Правил. Також позивачкою [PERSON] , до своїх письмових пояснень було додано виписку по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковими рахунками договору SAMDNWFC00033862188 від 21.03.2017 за періоди 01.01.2017-31.12.2019. Представник Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в судове засідання призначене на 07.09.2023 не з'явився. В матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання призначене на 07.09.2023 не з'явилась. В матеріалах справи є заява про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнає частково, та просить стягнути заборгованість в розмірі 5757,00грн. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. Між Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та[PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 21.03.2017, на підставі підписаної «Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку». Згідно із довідки [PERSON] було видано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 21.03.2017, термін дії до 05/20. У відповідності до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку - розмір кредитного ліміту по кредитній картці, оформленої на ім`я [PERSON] , 20.01.2018 збільшився до 20000,00грн. У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт: «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» - зазначені умови кредитування у АТ КБ «Приватбанк». У «Анкеті заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», підписаної [PERSON] , відсутні відомості про те, яку саме картку було отримано відповідачем у банку та з якими саме Умовами та Правилами ознайомлений і погоджується останній, підписуючи Анкету-заяву. Крім цього, відсутні умови кредитування та заява взагалі не містить даних про отримання відповідачем суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21.03.2017, загальний розмір боргу [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк», станом на 31.03.2020 становить 43325,56грн. У виписці по рахунку/розрахунку заборгованості за договором № б/н станом на 21.04.2020 [PERSON] здійснювала операції за своїми картками, тобто відповідачка користувався вищевказаними картками та відповідно грошовими коштами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Частина 1 ст. 626 ЦК України, передбачає, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно із частинами 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, в разі укладення договору, кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 21.03.2017 процентна ставка або пеня не зазначені. Крім того Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо відсотків та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.03.2017 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, враховуючи, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, тому у суду не має підстав вважати, що Умови та правила надання банківських послуг є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків нарахованих на прострочений кредит, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, суд дослідивши виписку по картці/рахунку на ім`я [PERSON] [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковими рахунками договору SAMDNWFC00033862188 від 21.03.2017 за періоди 01.01.2017-31.12.2019, видану директором відділення АТ КБ ПриватБанк Щербак О.М., прийшов до висновку, що розрахунок суми кредиту не співпадають, та мають розбіжності з розрахунком заборгованості наданого позивачем до позовної заяви станом на 31.03.2020. А отже з виписки наданої відповідачкою, вбачається, що сума заборгованості за кредитом дійсно існує, але в розмірі 5757,00грн, яка підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організації споживачів. Положення Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985року №39/248, наголошує: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачі мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитом в розмірі 5757,00грн, а тому позовна заява підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 840,80грн.

Outcome: partial