Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , де третьою особою є відділ державної реєстрації речових прав Новоселицької міської ради про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на частину у майні подружжя без поділу в натурі, посилаючись на те, що з 28 травня 2000 року по 18 жовтня 2021 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2021 року шлюб між сторонами був розірваний. Так в період шлюбу в [ADDRESS] сторони придбали житловий будинок, з господарськими спорудами, який через деякий час був знесений і на його місці був побудований новий двохповерховий житловий будинок, сарай, гараж, вбиральня, вигрібна яма, огорожа з 2008 року по 2012 року. Дозвіл на будівництво та інша технічна документація була оформлена на ім`я відповідача, у зв`язку з цим 15 січня 2013 року Державною реєстраційною службою речових прав, право власності на домоволодіння, було оформлено на її ім`я. Вказує, що відповідач в період будівництва ніде не працювала, оскільки була занята доглядом за малолітніми дітьми. Будівництво житлового будинку в основному здійснювалось за кошти позивача та кошти його матері. Так з самого початку будівництва до його завершення позивач наймав робочих, розрахувався з ними, купляв будівельні матеріали, виконував всі необхідні роботи, а після закінчення будівництва сім`я перейшла в нього на постійне проживання. Однак у зв`язку з тим, що відповідач постійно вчиняла сварки, скандали в 2020 році позивач був вимушений залишити будинок. Просить визнати даний житловий будинок з господарськими спорудами об`єктом сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на частку у майні подружжя без поділу в натурі. Позивач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причин своєї неявки ,будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, про що наявне підтвердження в матеріалах справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 28 травня 2000 року по 18 жовтня 2021 року. Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2021 року шлюб між сторонами був розірваний. Як вбачається з матеріалів справи в період шлюбу, в [ADDRESS] сторонами було побудовано двохповерховий житловий будинок, сарай, гараж, вбиральню, вигрібну яму та огорожу. Право власності на вказане майно було зареєстровано на ім`я відповідача. Так, що відповідно до вимог ст. 22 КпШС (у редакції, чинний на час виникнення спірних правовідносин) майно, набуте подружжям у період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і кожен із подружжя має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК України за правилами якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального о користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є суб`єктом права сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а вказане майно відповідно до ст. 71 СК України діляться між подружжям в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. З огляду на вказане вище правове обґрунтування, суд вважає, що побудований сторонами в період шлюбу спірний двохповерховий житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, кожен з них має рівну частку та має право на вільне розпорядження належною йому часткою подружнього майна та в судовому порядку повинен бути розділений між ними в рівних частинах та за кожними із них повинно бути визнано право власності на 1/ 2 частину такого майна. За наведених обставин вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 57, 60, 61, 63, 65 СК України, ст.ст. 15, 16, 368 ЦК України,

Outcome: approved