Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за №\~25023, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал) заборгованості за кредитним договором №\~245/22 від 27 червня 2008 року в загальному розмірі 19263 грн. 91 коп. В обґрунтування позову зазначала, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №\~25023, про стягнення з неї на користь ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал заборгованості за кредитним договором №\~245/22 від 27 червня 2008 року за період із 27 березня 2018 року по 14 травня 2021 року в загальному розмірі 19263 грн. 91 коп. Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, її розмір нею не визнається та є спірним, нотаріусом при його видачі не дотримано встановлених законодавством України вимог, що регулють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами, жодної письмової вимоги (повідомлення) від кредитора щодо порушених нею зобов`язань вона не отримувала, тому позбавлена була можливості бути вчасно проінформованою про наявність суми заборгованості та можливості оспорити пред`явлені вимоги або ж виконати їх. Чинне законодавство України не передбачає можливості стягнення заборгованості у безспірному порядку за нотаріально не посвідченими кредитними договорами. Наведені обставини є підставами для визнання оспорюваного нею виконавчого напису нотаріуса від 16 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Кірюшин А.А. подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги повністю. Відповідач ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал повторно у судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялося судом належним чином за місцезнаходженням, про причини неявки суд не повідомило, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду не подавало. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд вона не повідомила, пояснення на позов до суду не подавала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Кошкер І.А., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на позовну заяву не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №\~25023, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал заборгованості за кредитним договором №\~245/22 від 27 червня 2008 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством ВіЕйБі Банк (далі ПАТ\~ВіЕйБі Банк). Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №\~245/22 від27 червня 2008 року укладеним з ПАТ\~ВіЕйБі Банк, правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №\~6795 від 27 березня 2018 року є ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал, суми заборгованість за період з 27 березня 2018 року по 14 травня 2021 року в загальному розмірі 19263 грн. 91 коп. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом, вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса від 16 червня 2021 року за №\~25023 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог законодавства. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року №\~3425-XII (далі Закон №\~3425-XII), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5 (далі Порядок №\~296/5), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172 (далі Перелік №\~1172). За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 цього ж Закону виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. У ч. 1 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно із ч. 2 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5, містить такі ж самі правила та умови вчинення нотаріусами України виконавчих написів (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку№\~296/5). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. При вчиненні виконавчого напису про стягнення суми заборгованості нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №\~1172. При цьому, даний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі №\~3425-XII та Порядку №\~296/5. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначеною постановою до вказаного Переліку внесені зміни, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, Перелік доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, згідно із яким для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Внесеними до Переліку змінами нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій формі, тобто які не були посвідченні нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за №\~662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 залишено без змін та вона набрала законної сили. Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 постанови №\~7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Оспорюваний позивачем [PERSON] виконавчий напис №\~25023 про стягнення з неї на користь відповідача ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 19263 грн. 91 коп. приватним нотаріусом Данич О.Ф. вчинений 16 червня 2021 року, тобто тоді коли уже діяла редакція Переліку №\~1172, яка передбачала вчинення виконавчого напису нотаріусом лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Згідно із вимогами підпункту 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку №\~296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у цивільній справі №\~137/1666/16-ц виклала правовий висновок і роз`яснила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, та може оспорювати у судовому порядку вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчого напису нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач у справі ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал своїм правом на спростування заявлених позивачем [PERSON] вимог не скористалося, відзив на позов та докази на спростування заявлених позовних вимог, зокрема, копії документів, на підставі, яких вчинений виконавчий напис, нотаріально посвідчений кредитний договір №\~245/22 від 27 червня 2008 року, який став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, виписки по рахунку, розрахунок заборгованості [PERSON] не подало, що позбавляє суд можливості встановити відповідність поданих нотаріусу Данич О.Ф. документів для вчинення виконавчого напису, відповідність суми заборгованості тій, що вказана у виконавчому написі нотаріуса, та перевірити дотримання нотаріусом строку для її стягнення, враховуючи, що позивач [PERSON] категорично заперечує розмір заборгованості за зазначеним кредитним договором. Відповідачем ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал не надано суду належних і допустимих доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Данич О.Ф. ним були подані відомості про безспірність суми заборгованості за кредитним договором №\~245/22 від 27 червня 2008 року, доказів надсилання [PERSON] досудових вимог про виконання нею зобов`язань за кредитним договором, що позбавило позивача можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що розмір суми заборгованості позивача [PERSON] , який зазначений у виконавчому написі нотаріуса перед відповідачем ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал, є безспірним. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вчинений 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Данич О.Ф. виконавчий напис за реєстровим №\~25023 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал заборгованості за кредитним договором №\~245/22 від 27 червня 2008 року за період з 27 березня 2018 року по 14 травня 2021 року в загальному розмірі 19263 грн. 91 коп. не відповідає вимогам закону, тому цей виконавчий напис нотаріуса суд визнає таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл заявлених позивачем [PERSON] судових витрат, суд дійшов наступних висновків. За змістом ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених судових витрат, позивач [PERSON] подала до суду договір про надання правової допомоги, укладений 15 лютого 2022 року між нею та адвокатом Кірюшиним А.А., акт виконаних робіт до цього договору, згідно із яким загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 11200 грн., які позивачем [PERSON] сплачено на користь адвоката Кірюшина А.А., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 лютого 2022 року №\~8, тому суд вважає, що з відповідача ТОВ\~ФК\~Кредит-Капітал на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 11200 грн. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову (992 грн. 40 коп.) та заяви про забезпечення позову (496 грн. 20 коп.) судовий збір у загальному розмірі 1488 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved