Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

в серпні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 844 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 03 лютого 2022 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці строковий кредит у розмірі 64\~900 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. В свою чергу, [PERSON] зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,5% на місяць (18 % річних), згідно узгодженого сторонами графіку, та остаточно повернути кредит 03 лютого 2025 року. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідачка, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 05 липня 2023 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 62 844 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 54 083 грн. 32 коп., заборгованість за процентами в розмірі 8 761 грн. 18 коп. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надав заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позовні вимоги\~підтримав уповному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.\~128\~ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між АТ КБ ПриватБанк» та [PERSON] 03 лютого 2022 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці строковий кредит у розмірі 64\~900 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. В свою чергу, [PERSON] зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,5% на місяць (18 % річних), згідно узгодженого сторонами графіку (щомісячний платіж складає 2\~776 грн. 28 коп., з яких 1\~802 грн. 78 коп. заборгованість за кредитом, 973 грн. 50 коп. проценти за користування кредитними коштами) та остаточно повернути кредит 03 лютого 2025 року. Вказаний договір підписаний уповноваженим представником банку та позичальником з використанням цифрового власноручного підпису, відповідно до Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 13 грудня 2019 року № 151. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та стаття 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~ кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання. Таким чином, позивачем надані належні докази укладення між сторонами кредитного договору. Зі змісту кредитного договору від 03 лютого 2022 року вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, відповідальність за порушення зобов`язання. Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідачки, яка має статус первинного документа, [PERSON] користувалася кредитними коштами, здійснювала частково їх повернення. При цьому, з огляду на те, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, обумовлені виписки є належним доказом укладення кредитного договору, підтвердження видачі кредиту та користування ним. Згідно наявних у справі доказів, зокрема виписки з рахунку позичальника, відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 05 липня 2023 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 62 844 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 54 083 грн. 32 коп., заборгованість за процентами в розмірі 8 761 грн. 18 коп. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачкою не спростовано, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку заборгованості. За такого, з відповідачки на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитним договором у зазначеному ним розмірі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Outcome: approved