Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що він прийняв спадщину після смерті діда, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на житлові будинки в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинки на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказані житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] . Ухвалою судді від 20.07.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований та постійно проживав, та на житловий будинок, збудований у 1973 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 8-10). За життя [PERSON] 05.06.2012 р. склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів онуку [PERSON] (а.с. 5). Позивач є внуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача і записом акта про народження батька позивача [PERSON] (а.с. 12-13), та проживав із дідом (а.с. 8), у зв`язку з чим в контексті положень ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті діда [PERSON] . Постановою нотаріуса від 30.05.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] та [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житлові будинки (а.с. 28). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 66-2023 до майна померлого [PERSON] (а.с.36-45), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житлові будинки не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житлові будинки неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved