Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія», як страховик та [PERSON] , як страхувальник 09 жовтня 2020 р. уклали договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4959533 термін дії якого з 10.10.2020 р. по 09.10.2021 р., згідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] . 15.11.2020 р. о 19 год. 40 хв. [PERSON] у м. Ірпіні Київської області по вул. Шевченка, 4 керуючи автомобілем «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] знаходячись у стані сп`яніння скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої спричинені матеріальні збитки власнику транспортного засобу «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2021 р. адміністративне провадження відносно [PERSON] закрито за ст.38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, але факт скоєння ДТП у стані сп`яніння підтверджується Постановою суду від 16.02.2021 р., довідкою про дорожньо- транспортну пригоду та відповіддю від Національної поліції України, у якій зазначено, що [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Враховуючи, що згідно з договором № 79-10 від 20 січня 2020 р. добровільного страхування наземного транспорту укладеним між ТДВ «Страхова компанія Лідер» та [PERSON] застраховано автомобіль «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER] згідно страхового акту від 02.12.2020 р. СК «Лідер» сплатила страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 51082 грн. (платіжне доручення № 363 від 02.12.2020 р.). Сплативши страхове відшкодування страхова компанія «Лідер» звернулась до страхового товариства «Гарантія» з вимогою від 09.07.2021 р. в порядку ст. 27 Закону «Про страхування» ст.993 ЦК України (суброгації) про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат за договором майнового страхування до особи відповідальної за завдані збитки. ПрАТ СТ «Гарантія» , як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , який здійснив ДТП 15.11.2020 р. сплатила на підставі страхового акту № 620-21 від 16.09.2021 р. страхове відшкодування страховій компанії «Лідер» у розмірі 35218,69 грн. (платіжне доручення № 1380 від 16.09.2021 р.). На підставі викладеного, просили суд стягнути з [PERSON] , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заподіяну шкоду в порядку регресу у розмірі 35218,69 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.0.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2023 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України». Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено що 15.11.2020 р. о 19 год. 40 хв. [PERSON] у м. Ірпінь Київської області по вул. Шевченка, 4 керуючи автомобілем «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] знаходячись у стані сп`яніння скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої спричинені матеріальні збитки власнику транспортного засобу «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER] . Згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2021 р. адміністративне провадження відносно [PERSON] закрито за ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, але факт скоєння ДТП у стані сп`яніння підтверджується Постановою суду від 16.02.2021 р., довідкою про дорожньо- транспортну пригоду та відповіддю від Національної поліції України, у якій зазначено, що [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 09 жовтня 2020 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4959533 термін дії якого з 10.10.2020 р. по 09.10.2021 р., згідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з договором № 79-10 від 20 січня 2020 р. добровільного страхування наземного транспорту укладеним між ТДВ «Страхова компанія Лідер» та [PERSON] застраховано автомобіль «HONDA ACCORD» д.н.з. [NUMBER] згідно страхового акту від 02.12.2020 р. СК «Лідер» сплатила страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 51082 грн. (платіжне доручення № 363 від 02.12.2020 р.). Сплативши страхове відшкодування страхова компанія «Лідер» звернулась до страхового товариства «Гарантія» з вимогою від 09.07.2021 р. в порядку ст. 27 Закону «Про страхування» ст.993 ЦК України (суброгації) про відшкодування шкоди у межах фактичних витрат за договором майнового страхування до особи відповідальної за завдані збитки. ПрАТ СТ «Гарантія» , як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «MITSUBISHI» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , який здійснив ДТП 15.11.2020 р. сплатила на підставі страхового акту № 620-21 від 16.09.2021 р. страхове відшкодування страховій компанії «Лідер» у розмірі 35218,69 грн. (платіжне доручення № 1380 від 16.09.2021 р.). Позивачем вживались заходи досудового врегулювання зазначеного спору, що підтверджується листом від 27.09.2021 р. № 1035/21, згідно якого відповідачу пропонувалось у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду, але зазначена вимога залишилась без відповіді. Згідно з положеннями частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг,дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, коли страховик має право звернутися до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного транспорту, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з регрес ним позовом, а саме: (п/п «в» п. 38.1.1. ст. 38) якщо після дорожньо-транспортної пригод за його участю він відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду, щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство» Гарантія» до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд покладає судовий збір на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved