Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на частку у праві спільної власності, визнання права власності. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач є власником 7/8 частин кв. [ADDRESS] . Відповідач є власником 1/8 частин кв. [ADDRESS] . До теперішнього часу відповідач не виявив своєї зацікавленності у належній йому частині. Належна відповідачу частина є незначною і не може бути виділена в натурі. У зв`язку з чим просить припинити за [PERSON] право власності на 1/8 частину кв. [ADDRESS] шляхом виплати позивачем компенсації вартості 1/8 частин кв. [ADDRESS] у розмірі 139 325 грн, визнати за позивачем право власності на 1/8 частин кв. [ADDRESS] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач є власником 7/8 частин кв. [ADDRESS] (а.с. 13-15). Відповідач є власником 1/8 частин кв. [ADDRESS] (а.с. 17,18). Позивач просила припинити за [PERSON] право власності на 1/8 частину кв. [ADDRESS] шляхом виплати позивачем компенсації вартості 1/8 частин кв. [ADDRESS] у розмірі 139 325 грн, визнати за позивачем право власності на 1/8 частин кв. [ADDRESS] . Підставою для задоволення позовних вимог зазначено, що до теперішнього часу відповідач не виявив своєї зацікавленності у належній йому частині. Належна відповідачу частина є незначною і не може бути виділена в натурі. На підтвердження позивних вимог позивачем надано технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності громадянина [PERSON] (а.с. 16), витяг з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у кв. [ADDRESS] (а.с. 19), копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 37-79). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що позивач є власником 7/8, а відповідач - 1/8 частин квартири кв. [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість 3-х кімнатної квартири, загальною площею 61,60 кв.м., 45,00 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] становить 30 480 дол. США, що станом на дату оцінки (14 лютого 2023 року) складає 1 114 600 грн (а.с. 20-36). 08 березня 2023 року позивачем внесено на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва грошові кошти у розмірі 139 325 грн (а.с. 10). Припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі № 210/2236/15-ц) Оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про можливість припинити право влаcності відповідача на належну йому частку спірної квартири, оскільки вона є незначною та не може бути виділена в натурі. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів завдання істотної шкоди його інтересам, що відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог повністю: припинити за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на корить [PERSON] (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса проживання не відомі) 139 325 (сто тридцять дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн вартості 1/8 частин квартири [ADDRESS] , які знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві № [NUMBER], внесені [PERSON] 08 березня 2023 року згідно меморіального ордеру № 22133408; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 466,85 грн відповідно до Закону України "Про судовий збір" (а.с. 11, 12). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 466,85 грн.

Outcome: approved