Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.08.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв., знаходячись біля буд. [ADDRESS] [PERSON] схопив її з задньої сторони за шию, підняв з лавки, на якій вона сиділа, повернув до себе лицем і незважаючи на те, що вона була вагітна, наніс удар кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого вона втратила передній зуб та впала на праве коліно ноги, забивши його. Тим самим відповідач спричинив позивачці ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вiдповiдні відомостi за фактом нападу були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2019 року за №12019160150001675. У даному кримінальному провадженні позивачка була визнана потерпілою. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2021 року у кримінальній справі № 946/8471/19 [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК. Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2019 року за № 12019160150001675, на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України закрито, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду та роз`яснено право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачка втратила зуб, мала нести витрати на його протезування, вимушена була терпіти біль, переживати за перебіг вагітності. Звичний уклад життя був порушений, оскільки їй довелося проходити незаплановані медичні процедури, нести непередбачувані матеріальні витрати на лікування, вона відчувала себе приниженою, безпорадною та стривоженою стосовно народження дитини. Позивачка вказує, що пережила значні моральні страждання так як боялася, що це відобразиться на дитині. Згідно довідки лікаря-стоматолога [PERSON] вiд 02.02.2020 року вона витратила на терапевтичне лікування зуба 1000 гривень та 500 доларів США, на імплантацію з протезуванням. Згідно даних сайту НБУ вартість валютних цінностей, яких вона витратила, складає 14330 гривень. Крім того, вона була змушена нести витрати на ліки та вироби медичного призначення на суму 2672,70 грн, що підтверджується чеками з аптек, а саме з них: 23.08.2019 р. на суму 747,34 грн. і на суму 28,50 грн., 24.08.2019 р. на суму 20,00 грн., 28.08.2019 р. на суму 56,75 грн., 29.08.2019 р. на суму 280,06 грн., 31.08.2019 р. на суму 118,00 грн., 11.09.2019 р. на суму 57,50 грн., 28.09.2019 р. на суму 220,00 грн., 24.10.2019 р. на суму 148,05 грн., 07.11.2019 р. на суму 466,60 грн., 08.11.2019 р. на суму 529,90 грн. Факт вагітності позивачки на момент вчинення кримінального правопорушення підтверджується довідкою КНГ IMP IP ОО «Ізмаїльська МЦЛ» № 27. З огляду на викладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду, яка становить: 1000,00 грн. за терапевтичну роботу лікаря-стоматолога 500 доларів США за імплантацію з протезуванням зуба 2672,70 грн. витрат на ліки і вироби медичного призначення, моральну шкоду у розмірі 200\~000,00 грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Зінов`єв О.О. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Янковський В.Й. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. 19.09.2022 року відповідач та його представник надали суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що позовні вимоги [PERSON] просять задовольнити частково, відмовити в стягненні з відповідача витрат у розмірі 2672,70 грн., 200\~000,00 грн. моральної шкоди, 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.36-37). В судовому засіданні представник відповідача вказав, що відповідач та він не заперечують щодо відшкодування матеріальної шкоди, витраченої на імплантацію зубу, однак, відшкодування витрат на придбання ліків не визнають, оскільки, позивачкою не надано доказів для чого були придбані ліки. Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн. вказав, що така сума є занадто завищеною, тому не підлягає стягненню. В частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди просив суд відмовити у повному обсязі. З відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу відповідач та його представник погодилися. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, статей\~11,\~15,\~16,\~22,\~23 ЦК України\~потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Частиною 2\~ст.\~16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Застосування цього способу захисту визначається положенням\~ст. 22 ЦК\~і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82\~ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.12.2021 року, справа №946/8471/19, провадження №1-кп/946/307/21, звільнено [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК. Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2019 року за № 12019160150001675, на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України закрито, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду та роз`яснено право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства. Ухвала суду набрала законної чинності 23.12.2021 року (а.с.11-12). Ухвалою суду встановлено, що 02.08.2019 року приблизно о 22:00, знаходячись біля буд. [ADDRESS] , в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з [PERSON] , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній, схопив її з задньої сторони за шию, підняв з лавки, на якій вона сиділа, повернув до себе лицем та наніс один удар кулаком правої руки в область губ, внаслідок чого вона впала на праве коліно ноги. Тим самим спричинив їй ушкодження у вигляді садна на передній внутрішній поверхні правого колінного суглобу, синця на нижньому зовнішньому квадранті лівої сідниці, рани на слизовій оболонці верхньої губи в проекції передніх зубів, незрощеної лунки в проекції першого зуба на верхній щелепі зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.12.2019 року [PERSON] після реєстрації шлюбу 07.12.2019 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в результаті неправомірних дій [PERSON] завдані ушкодження [PERSON] , які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідно до довідки від 02.02.2020 року із уточненням від 17.06.2021 року, виданих лікарем-стоматологом [PERSON] , [PERSON] перебувала на лікуванні лікаря-стоматолога з приводу лікування 11-го зубу після травми, а також, імплантації та протезування 21-го зубу. Загальна вартість лікування 1000,00 грн. та 500 доларів США (а.с.13, 14). Відповідно до довідки щодо офіційного курсу гривні станом на день ухвалення рішення судом, 1 грн. становить 36,5686 доларів США. Із розрахунку вказаного курсу гривні по відношенню до долару США 500 доларів США становить 18284,30 грн. (500 х 36,5686). Як вбачається з довідки КНГ IMP IP ОО «Ізмаїльська МЦЛ» № 27 позивачка на момент вчинення кримінального правопорушення була вагітною, перебувала на спецлікуванні у гінекологічному відділенні (а.с.18). Позивачкою понесені витрати на ліки та вироби медичного призначення на суму 2672,70 грн, що підтверджується квитанціями: від 23.08.2019 р. на суми 747,34 грн., 28,50 грн., від 24.08.2019 р. на суму 20,00 грн., від 28.08.2019 р. на суму 56,75 грн., від 29.08.2019 р. на суму 280,06 грн., від 31.08.2019 р. на суму 118,00 грн., від 11.09.2019 р. на суму 57,50 грн., від 28.09.2019 р. на суму 220,00 грн., від 24.10.2019 р. на суму 148,05 грн., від 07.11.2019 р. на суму 466,60 грн., від 08.11.2019 р. на суму 529,90 грн. (а.с.16-17). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 19284,30 грн. (1000,00+18284,30 грн.) грн., які підтверджені документально. Що стосується стягнення з відповідача сплачених позивачкою витрат на ліки та вироби медичного призначення на суму 2672,70 грн, що документально підтверджені квитанціями (а.с.16-17), суд приходить до висновку, що ці суми не підлягають відшкодуванню, так як позивачкою не надано суду доказів призначення таких ліків позивачці лікарем та що придбання даних ліків пов`язано із її лікуванням у зв`язку зі спричиненими відповідачем ушкоджень. Що стосується вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачки у розмірі 200\~000,00 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає \~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка знаходиться у розділі 1, встановлює, що право кожного на життя охороняється законом. Відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України. Статтею 23 ЦК України, передбачено, що розмір моральної шкоди визначає суд з урахуванням певних обставин, а саме залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілою, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інше. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. У справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року Європейський суд зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Суд вважає доведеним наявність заподіяння моральної шкоди позивачці внаслідок дій відповідача. Тому, виходячи із характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат, а також враховуючи, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність у відповідності до ст. 3 ЦК України, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сума у розмірі 30\~000,00 грн. Отже, в силу ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України\~суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 30\~000,00 грн. на користь [PERSON] , оскільки такий розмір моральної шкоди при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію для позивачки. За таких обставин, суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 30\~000,00 грн. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Зінов`єв О.О. надав професійну правничу допомогу позивачці, що підтверджується ордером серії ОД №629884 від 29.12.2021 року (а.с.21), договором №26/21 про надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2021 року (а.с.19). Позивачка [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Оскільки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. підтверджені належними та допустимими доказами, є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме, стягненню підлягає сума матеріальної шкоди у розмірі 19284,30 грн., та сума моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 492,84 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (22,2%).

Outcome: partial