Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення. 14 березня 2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 27 червня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги наступним. Жовківською окружною прокуратурою Львівської області за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] , громадянином російської федерації (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області встановлено порушення земельного законодавства, які полягають в порушенні вимог ч. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України щодо невідчуження іноземцем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прийнятої у спадщину. Окружною прокуратурою встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2018 №556, [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення \~ \~ \~ \~із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області. 10.05.2018 [PERSON] зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельну ділянку із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас, окружною прокуратурою встановлено, що [PERSON] , [INFO] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та згідно свідоцтва про права на спадщину за заповітом №1686 від 29.12.2017 (наявне в матеріалах реєстраційної справи №1445393146227) є громадянином російської федерації (паспорт за номером [NUMBER] , виданий 05.02.2016 (видавник ФМС 86017), реєстраційний номер платника податків [NUMBER] ) та зареєстрований за адресою: російська федерація, тюменська область, ніжнєвартовський район, [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] від 11.05.2019 (орган 4601) та зареєстрований з 28.05.2019 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, Жовківською окружною прокуратурою встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га є землею сільськогосподарського призначення. Право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, у [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації цього права, а саме 10 травня 2018 року. За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 10.05.2018 по даний час) не відчужив її, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Просив конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису на право власності 41024350, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 858316546227), яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області; судові витрати покласти на [PERSON] та стягнути в користь Львівської обласної прокуратури. Відповідач не подав відзив на позов. Прокурор у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~№ 321515307\~від 31.01.2023\~року та\~Інформації з\~Державного земельного\~кадастру вбачається,\~що на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину за заповітом від 10.05.2018 року за №556, [PERSON] , будучи громадянином Російської Федерації, набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області. З копії листів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2022 року №10-13-0.6-4379/2-22 з додатком та від 08.02.2023 року № 10-13\-0.3-517/2-23 з додатком вбачається, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, 10.05.2018 року зареєстрована за іноземцем. З копії листа Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області від 08.02.2023 року № 4601.11.1-1456/4601.8-23 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] від 11.05.2019 (орган 4601) та зареєстрований з 28.05.2019 за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2017 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , а саме житлового будинку, є її син [PERSON] . З копії Договору оренди землі від 08.03.2016 року № ЛВ.13.14.279 вбачається, що [PERSON] надав в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Захід-Агро МХП» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. З копії повідомлення Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області про пред`явлення позову до суду № 14.53/05-38-903ВИХ-23 від 08.03.2023 року вбачається, що прокуратура повідомила Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, що Жовківською окружною прокуратурою встановлено підстави для здійснення представництва інтересів держави у сфері земельних відносин, а саме підстави для звернення до Жовківського районного суду Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з позовом до [PERSON] (громадянина російської федерації) про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області. У судовому засіданні також було досліджено заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень із матеріалів реєстраційної справи №858316546227, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» офіційним документом, який посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує їх право на проживання в Україні є посвідка на постійне або тимчасове проживання. [PERSON] паспортом громадянина України, громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Водночас, [PERSON] , [INFO] , документований посвідкою на постійне проживання, № [NUMBER] від 11.05.2019 (орган 4601) та зареєстрований з 28.05.2019 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області № 4601.11.1-1456/4601.8-23 від 08.02.2023 року. Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, а саме: кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення (категорія земель), інформація про її власників. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Згідно з листа Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 02.02.2023 №1-9/266 та на підставі Атестату відповідності, зареєстрованого в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 02.12.2021 за № 23582, Жовківська окружна прокуратура є користувачем інформаційно-телекомунікаційної системи «Автоматизована система Державного земельного кадастру». \~ \~ \~ \~ Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, Жовківською окружною прокуратурою встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га є землею сільськогосподарського призначення. Таким чином, право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 4622789200:33:000:0140 площею 0,4209 га, яка знаходиться на території Жовківської міської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, у [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації цього права, а саме 10 травня 2018 року, однак як встановлено судом, окружною прокуратурою виявлено порушення ст ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу порушення відповідачем ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні ним як іноземцем прийнятої у спадщину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, які він зобов`язаний був відчужити упродовж року після набуття права власності на них. Положення статей 13,14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме: така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно зі ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушив визначену ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземець не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб, у першу чергу, громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України, вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема, багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому в цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства, була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Львівській області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Підставою для представництва прокурором інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземцем - громадянином російської федерації [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який не відчужив їх упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається як невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] , критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ, оскільки втручання держави шляхом пред`явлення прокурором цього позову відповідає принципу «пропорційності», який передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Новоселицький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006). Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, які [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземцями. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземцем, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив такі, є підстави для її конфіскації у власність держави. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача в користь прокуратури потрібно стягнути судовий збір, сплачений прокуратурою при поданні позову. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Outcome: approved