Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

24 травня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на даний час фактично шлюбні відносини припинено , збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу позивач та відповідачка мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 30 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 11 липня 2023 року. У зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідачки про дату, час та місце судового засідання протокольною ухвалою суду від 11 липня 2023 року відкладено розгляд справи на 13.09.2023 з повідомленням відповідачки про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у розумінні ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України, та у строки, встановлені в ухвалі суду, будь-яких заяв чи клопотань не подала. У зв`язку з ненадання відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто 13.09.2023 без участі сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 07 вересня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у виконавчому комітеті Владиславівської сільської ради Кіровського району Автономної Республіки Крим, про що зроблено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується копією та оригіналом свідоцтва про шлюб від 16.05.2023 серії [NUMBER] (а.с. 4, 11). Від шлюбних відносин позивач та відповідачка мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження від 23 травня 2023 року серії [NUMBER] та від 23 травня 2023 року серії [NUMBER] (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1). З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved