Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Лозівської міської територіальної громади в особі виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, Барвінківської територіальної громади в особі Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області, третя особа - державний нотаріус Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербина Вікторія Володимирівна, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказав, що на дату смерті фактично мешкав разом зі спадкодавцем, від отримання спадщини не відмовлявся. Як зазначив [PERSON] смерті матері була для нього шоком та відновлення емоційного стану він поїхав на роботу до м.Запоріжжя, за квартирою померлої приглядали друзі та сплачували поточні платежі. Під час прибирання в шухляді в квартирі [ADDRESS] у лютому 2023 року друзі знайшли документи його матері на квартиру, і в тому числі заповіт, складений його бабусею [PERSON] [INFO] на ім?я матері [PERSON] , а також правовстановлюючі документи на квартиру. Згідно з зазначеним заповітом бабуся [PERSON] видала розпорядження про передачу у власність після її смерті його матері [PERSON] 1\\3 частини квартири [ADDRESS] . Позивач вважав, що його матір?ю вказане спадкове майно не було прийнято у спадщину, однак в подальшому у нотаріуса дізнався, що мама мама отримала спадщину та в її власності перебувало на момент смерті 2/3 частки квартири, що знаходиться у [ADDRESS] частки вказаної квартири належить йому. По приїзду до м.Лозова позивач забрав документи на квартиру та звернувся до нотаріуса, але отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском 6-тимісячного строку для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачам надано час для подання відзиву. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, адвокат надав заяву про розгляд справи за відсутності його та довірителя, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу на розсуд суду. Представник Барвінківської територіальної громади в особі Барвінківського виконавчого комітету міської ради Ізюмського району Харківської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Державний нотаріус Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербина Вікторія Володимирівна у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню на таких підставах. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що матірю [PERSON] є [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, копія постанови нотаріуса(а.с.28, 30). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала померлій на підставі договору купівлі -продажу від 30.10.2010 року(а.с.20-21). Квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до копії свідоцтва про право власності належала на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). частки вище вказаної квартири померла отримала у спадок після своєї матері [PERSON] за заповітом(а.с.24). Позивач вказав, що на дату смерті фактично мешкав разом зі спадкодавцем, від отримання спадщини не відмовлявся. Як зазначив [PERSON] смерті матері була для нього шоком та відновлення емоційного стану він поїхав на роботу до м.Запоріжжя, за квартирою померлої приглядали друзі та сплачували поточні платежі. [PERSON] в позові зазначив, що під час прибирання в шухляді в квартирі [ADDRESS] у лютому 2023 року його друзі знайшли документи його матері на квартиру, і в тому числі заповіт, складений його бабусею [PERSON] [INFO] на ім?я матері [PERSON] , а також правовстановлюючі документи на квартиру. Так, [PERSON] вважав, що його матір?ю вказане спадкове майно не було прийнято у спадщину, однак в подальшому у нотаріуса дізнався, що мама отримала спадщину та в її власності перебувало на момент смерті 2/3 частки квартири, що знаходиться у [ADDRESS] частки вказаної квартири належить йому. По приїзду до м.Лозова позивач забрав документи на квартиру та звернувся до нотаріуса, але отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском 6-тимісячного строку для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини(а.с.30). Зважаючи на вище викладене, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказував на емоційний стан після смерті матері, переїзд у звязку з роботою в інше місто, а також відсутність документів на майно та відомостей стосовно прийняття спадщини померлою після її матері. Також позивач посилався на неможливість звернення до нотаріуса у звязку з пандемією та воєнним станом. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved