Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2023 надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Шурин І.В. до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка в обґрунтування позову зазначає, що 14.05.2011 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 255.\~ Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: - [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відносини між ними поступово погіршувалися через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. З відповідачем позивачка не проживає з 2019 року, з того моменту як виїхала з тимчасово окупованої території України, та спільного господарства не ведуть. Таким чином шлюб з відповідачем має лише формальний характер. Вважає, що їх сім`я вже не може бути збережена, і шлюб необхідно розірвати. Спору про визначення місця проживання дитини та поділ спільного сумісного майна між ними не має. Разом з тим, позивачка зазначає, що єдиними невирішеним між ними питанням залишається утримання їх спільної дитини. Донька проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2019 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини, однак відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. У зв`язку\~з чим,\~просить суд,\~шлюб,\~зареєстрований уМіському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 255, розірвати та стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник адвокат Шурин І.В., що діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1197910 від 15.05.2023 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивачки через систему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивачки, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, та вказав, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 14.05.2011 уклали шлюб, який було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 255.\~ Так, у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Горлівського\~міського управління\~юстиції у\~Донецькій області\~28\~вересня 2011\~року слідує, що позивачка [PERSON] та\~відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору про визначення місця проживання дитини та поділ спільного сумісного майна між позивачкою та відповідачем не має. Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідками від 20.09.2019 № 1204-5000198152 та № 1204-5000198166 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та перебуває на її утриманні. Позивачка та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дитини. При вирішенні спору щодо розірвання шлюбу між сторонами, суд виходить з наступного. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Стосовно вирішення питання в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1\~статті 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини, а також враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Шурин І.В. частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Позивачка [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі в частині звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом в частині стягнення аліментів, а тому відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 гривень. Згідно з п.1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved