Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

06.01.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до[PERSON] з врахуванням уточненої позовної заяви відповідно до ст.49 ЦПК України(а.с.78-85), просила змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено судовим наказом Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2018 року(справа №465/2572/18) та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] , в частці від заробітку в розмірі 1/4 всіх видів заробітку(доходів) боржника, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання до суду позову та до досягнення дитиною повноліття; визнати місце проживання малолітнього [PERSON] - [INFO] з матір`ю [PERSON] та визнати незаконним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.12.2020 року за №663 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] ». Свої уточненні позовні вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюбу у відділі реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис№146. [INFO] від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] . 26.01.2018 року рішення Франківського районного суду м.Львова розірвання шлюбу між нею та відповідачем. 22.05.2018 року Франківського районного суду м.Львова було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду з 04.05.2018 року. Зазначає, що відповідач виконує зазначене рішення суду та сплачує аліменти на сина в сумі 1 050 гривень щомісячно. При цьому аліменти стягувались в твердій грошовій сумі у зв`язку з тим, що відповідач не мав постійного заробітку і визначення аліментів у частці від заробітку створило б проблему у стягненні аліментів та визначення суми, яка має бути сплачена. На сьогоднійший день її стало відомо, що відповідач працює офіційно та має систематичний дохід, та з врахуванням його способу життя , то його дохід явно більший за 4\~000 гривень на місяць, та те, що присуджена сума судом є недостатньою для утримання дитини. Відтак вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/4 від заробітку(доходу) його, а тому просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено судовим наказом Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2018 року(справа №465/2572/18) та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] , в частці від заробітку в розмірі 1/4 всіх видів заробітку(доходів) боржника, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання до суду позову та до досягнення дитиною повноліття. 05.02.2021 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. прийнято дану цивільну справу до свого провадження та розпочато здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. 03.06.2021 року від відповідача на адресу суду подано відзив на позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення графіку побачень, до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. \~ \~ \~ \~27.04.2021 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та витребувано докази по справі. 26.05.2021 року позивач через канцелярію суду подав уточнену позовну заяву відповідно до ст.49 ЦПК України. 17.12.2021 року ухвалою\~суду клопотання\~представника позивача\~задоволено та зобов`язати третю особу надати письмовий висновок щодо розв`язання спору між сторонами. 18.04.2022 року від відповідача на адресу суду подано відзив на позовну заяву(уточнену відповідно до ст.49 ЦПК України, до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. Ухвалою суду від 22.03.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 15.06.2023 року заявлені позовні вимоги позивачки [PERSON] до відповідача [PERSON] про визначення місце проживання малолітнього [PERSON] - [INFO] з матір`ю [PERSON] та визнання незаконним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.12.2020 року за №663 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] » залишено без розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача подала через канцелярію заяву, в якій просила розглядати справи без участі позивача та її представника та просила позов задоволити, Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію клопотання, в якому просив розглядати справи за відсутності відповідача та його представника та до якого вказав, що він заперечує позов про зміну способу стягнення аліментів повінстю, з підстав зазначених ним у відзиві на позовну заяву від 01.06.2021 року та у відзиві на уточнену позовну заяву від 18.04.2022 року. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи. За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON] - [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.03.2012 року. Згідно з рішенням Франківського районного суду м.Львова 26.01.2018 року у справі №465/2196/17 щлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області 13 жовтня 2007 року, свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] , актовий запис № 146, розірвано. Згідно з судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 22.05.2018 року у справі №465/2572/18 вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] , в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду з 04.05.2018 року. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до\~статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отож, свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину при наявності вищенаведених обставин. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становив: з 01.12.2022 по 31.12.2022 становить - 2833 гривень. Суд враховує, що відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2272 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн. З урахуванням матеріального становища дитини, дохід яких складається із суми сплачених аліментів судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 22.05.2018 року у справі №465/2572/18, які є незначними та враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 2 833 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 1416,50 грн., а тому суд вважає, що дитина потребує більше коштів на своє утримання. При цьому,\~позивач навів\~обставин щодо\~зміни матеріального\~стану відповідача, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж це було визначено за судовим наказом Франківського районного суду м. Львова від 22.05.2018 року у справі №465/2572/18. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789 Х11\~(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). З огляду вищезазначене, суд при розгляді позову про збільшення розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.07.2021 року та покращення матеріального стану платника аліментів, що підтверджується довідкою про доходи від 02.08.2023 року, до якої він працює начальником відділу збуту у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АДС ЗАХІД» та його загальна сума доходу за період з січня 2023 року по липень 2023 року без урахування аліментів становить 32 587,52 гривень та з огляду на стану здоров`я дитини, що підтверджено відповідним медичним документом витягом з історії хвороби №13229, з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, з метою повноцінного розвитку здібностей дитини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів доцільно збільшити на користь позивача на утримання сина [PERSON] - [INFO] . Разом з тим, відповідач доказів перебування на його утриманні непрацездатних осіб, зміни його сімейного стану, погіршення або поліпшення його стану здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення для справи не надав суду. Окрім цього, не надав доказів, що між сторонами як батьками є узгодженість способу для збільшення надання матеріальної допомоги дитині у позасудовому порядку. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача у відзиві є необґрунтовані, останнім не надано належних, достатніх та допустимих доказів на спростування позову, тому суд діє в такому випадку відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України. Згідно з ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .\~Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення уточнених позовних вимог позивача частково, а тому слід збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку(доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень

Outcome: partial