Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

позивач АТ «ВТБ БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «ЕНКО» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі рішення правління Національного банку України від 27 листопада 2018 року № 796-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «ВТБ Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2018 року № 3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації» та делегування повноважень тимчасового адміністратору банку», відповідно до якого розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасово адміністрації строком на один місяць з 28 листопада 2018 року до 27 грудня 2018 року включно. У подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Рішенням дирекції Фонду від 24 жовтня 2019 року № 2706 змінено уповноважену особу ліквідатора на [PERSON] . Рішенням виконавчої дирекції від 17 листопада 2020 року продовжено повноваження ліквідатора до внесення запису про припинення банку до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб. Таким чином, з 28 листопада 2018 року АТ «ВТБ Банк» здійснює свої повноваження на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Під час віднесення банку до категорії проблемних було запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема заборона проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування, крім операцій передбачених чинним законодавством. Однак, Уповноваженою особою Фонду під час перевірки правочинів було виявлено договір з ознаками нікчемності, укладений між відповідачами під час перебування банку у категорії проблемних. У відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просить застосувати до такого договору наслідки його нікчемності. З огляду на викладене просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину за рахунком [PERSON] , відкритим в Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК», шляхом повернення з рахунку [PERSON] на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКО» грошових коштів в розмірі 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп, які були перераховані на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК» з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНКО» № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідачі та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Будь - яких заяв, клопотань до суду від відповідачів не надходило. Третя особа надіслала до суду письмові пояснення у яких просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Своїм право на подачу відзиву відповідачі не скористалися. Судові повістки, що направлялися на адресу відповідачів, про що свідчать конверти з рекомендованими повідомленнями, повернулися до суду без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ураховуючи дотримання приписів ст. 128 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним. Беручи до уваги зазначене та відсутність заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що узгоджується із положеннями ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що рішеннями Правління НБУ від 13.11.2018 № 764рш/БТ АТ «ВТБ БАНК віднесено до категорії проблемних, а від 27.11.2018 року № 796-рш/БТ до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації. Відтак, з 28.11.2018 АТ «ВТБ БАНК» здійснювало свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними та пріоритетними по відношенню до норм загального законодавства. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на кінець дня, що передує дню початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Проте норма даної статті не поширюється на кредиторів - юридичних осіб, а застосовуються виключно щодо відшкодування за вкладами фізичних осіб. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (в тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 цього Закону. За результатами проведеної перевірки правочинів на предмет нікчемності було виявлено операцію за правочином від 22.11.2018 на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , відкритий в АТ «ВТБ БАНК», в межах гарантованої суми відшкодування, було перераховано грошові кошти з рахунку ТОВ «ЕНКО» № [NUMBER] , відкритого в АТ «ВТБ БАНК» в розмірі 65000, 00 грн з призначенням платежу «Зворотна фінансова допомога за договором № 1-ф від 19.11.2018, договором № 2-ф від 19.11.2018», які призвели до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та відповідно мають ознаки нікчемності передбачені п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Факт перерахування коштів відповідачами не оспорюється, а відтак приймається судом до уваги. Дані правочини (транзакції) здійснено у період віднесення банку до категорії проблемних та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Отже, зазначені дії ТОВ «ЕНКО» були спрямовані на збільшення загальної гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб, що підлягає виплаті Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а також про отримання окремих переваг товариством, який в результаті вказаних операцій мав можливість задовольнити свої вимоги позачергово, порівняно з іншими кредиторами. В подальшому, такі правочини визнано нікчемними відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав - банк уклав (переоформив) правочини, що призвели до збільшення витрат, понесених Фондом у зв`язку із здійсненням тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації банку, з порушенням норм законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України). Уповноваженою особою на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК» у відповідності до вимог Закону було повідомлено відповідачів про виявлені факти нікчемності правочинів шляхом направлення листів, копії яких містяться у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що правочин щодо перерахування коштів з рахунку ТОВ «ЕНКО» на рахунок [PERSON] є нікчемними у відповідності до пунктів 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому до них необхідно застосувати наслідки визнання нікчемності правочину шляхом повернення отримання коштів з рахунку [PERSON] на рахунок ТОВ «ЕНКО» у розмірі 65 000, 00 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, та встановлено, що перерахування грошових коштів є правочином у розумінні чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2 270,00 грн пропорційно до задоволених вимог, тобто по 1 135,00 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved