Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.07.2016, актовий запис № 412. Від шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Вказувала, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, фактично разом не проживають. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Дзержинським районними у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 412, на підтвердження чого надана копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Сторони від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2016. Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого шлюбні відносини припинені і сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майновий спір відсутній, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи не вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, оскільки позивач у позові зазначила, що примирення не можливе, а відповідач не заявляв клопотання про надання строку для примирення. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved