Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, просить визнати за ним право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В обгрунтування позову [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцями за законом в рівних частинах є її діти - [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері прийняли, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. На час смерті, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Однак, оскільки за життя спадкодавець не здійснила державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, постановою приватного нотаріуса ЛМНО Візняк О.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спадкового майна, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Вважає, що його частка у спадковому майні становить 1\\2, оскільки інша 1\\2 частка має належати його братові [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги позовної заяви та дав пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов про усунення [PERSON] від спадкування, який об`єднаний із первісним позовом у одне провадження. Зустрічний позов мотивує тим, що [PERSON] не має права на спадкування майна після смерті матері, так як не виконував свого обов`язку по догляду за нею, та повинен бути усунений від права на спадкування. [PERSON] була особою похилого віку, потребувала догляду через стан здоров`я, оскільки часто скаржилась на погане самопочуття, періодично перебувала на стаціонарному лікуванні, не могла обходитись без сторонньої допомоги. [PERSON] маючи місце проживання поруч з помешканням матері, жодного разу не провідав її, не надав матеріальної допомоги, не цікавився її станом здоров`я. Не брав участі [PERSON] і у похованні матері. Усі фінансові витрати та організаційні процеси було проведено [PERSON] . На думку відповідача позивача за зустрічним позовом, такі обставини об`єктивно вказують на справедливість в усуненні [PERSON] від права на спадкування майна померлої матері [PERSON] , який не надав матері за життя жодної допомоги та підтримки, але разом з тим переслідуючи мету безпідставного збагачення звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримала зустрічну позовну заяву та дала пояснення, аналогічні її змісту. Третя особа приватний нотаріус ЛМНО Візняк О.О. у судове засідання не з`явилась. Заслухавши доводи учасників процесу, пояснення свідків, вивчивши надані письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На час смерті, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 04 липня 2011 року, яке видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 04 липня 2011 року. За життя спадкодавець [PERSON] не здійснила державну реєстрацію права власності на вказану квартиру, через що постановою приватного нотаріуса ЛМНО Візняк О.О. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спадкового майна. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Cуду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі N 523/3522/16-ц зазначено, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права а неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Згідно ст.382 ЦК України квартира є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позовні вимоги [PERSON] суд вважає підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Допитаний як свідок [PERSON] суду пояснив, що у матері [PERSON] почались проблеми із здоров`ям з 2015 року, потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] жив у Вінницькій області, приїжджав до матері рідко, зокрема у 2020 році він був півмісяця у січні, а потім приїхав у червні. У ці періоди [PERSON] не міг бути біля матері, то був біля неї брат [PERSON] . Вважає, що такого догляду з боку брата було недостатньо. Свідок [PERSON] пояснив, що жив по сусідству з [PERSON] , вона часто хворіла останній рік перед смертю, за нею більше доглядав син [PERSON] , [PERSON] він не бачив. [PERSON] жалілась, що рідко син [PERSON] до неї приїжджає і приділяє їй мало уваги. Свідок [PERSON] пояснила, що її батько [PERSON] проживає у м.Немирові Вінницької області. У бабці [PERSON] вона бувала часто. Майже до самої смерті бабця, хоча і хворіла, сама собі давала ради. Частіше її навідував [PERSON] , а батько [PERSON] рідше, однак, коли приїжджав, то надавав їй допомогу і коштами і продуктами, і ліками. У червні місяці 2020 року [PERSON] був з матір`ю майже місяць, бо [PERSON] не міг з нею бути у цей період, і за пару днів як він поїхав вона померла. П.5 ст.1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним необхідно розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою є хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, і потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в і умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити І підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка її усвідомлювала. Представником відповідача не надано доказів того, що спадкодавець [PERSON] в силу свого віку чи стану здоров`я потребувала сторонньої допомоги, а відповідач [PERSON] ухилявся від надання такої допомоги. З показань свідків, допитаних за клопотанням відповідача не вбачається ознак ухилення [PERSON] від виконання свого обов`язку по відношенню до своєї матері [PERSON] . Недостатність піклування з його боку, як вважає [PERSON] , не є достатньою підставою, на переконання суду, для усунення його від спадкування. Відтак, позов [PERSON] про усунення від спадкування [PERSON] суд вважає недоведеним та таким, що до задоволення не підлягає.

Outcome: approved