Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Висіцьку І.В. звернувся до суду з позовом до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 235708,04 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що з 01.02.2021 року він працював в Комунальному підприємстві «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на посаді директора згідно контракту на строк до 01.02.2024 року. 05.04.2022 року розпорядженням голови Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Вірко М.О. № 33 від 05.04.2022 «Про розірвання контракту з керівником Комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади [PERSON] » його було звільнено з посади керівника Комунального підприємства «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на підставі п. 8 ч. 1 т. 36 КЗпП України та одночасно на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, тобто за різними за змістом та процедурою підставами звільнення, одночасне застосування яких призводить до невизначеності. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року по справі № 695/1076/22 за позовом [PERSON] до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Плисківського сільського голови Вірко М.О. про скасування розпорядження про розірвання контракту та поновлення на роботі задоволено частково. Змінено формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора Комунального підприємства «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, викладених у розпорядженні сільського голови Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області М.Вірко № 33 від 05 квітня 2022 року «Про розірвання контракту з керівником Комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади А.М. Вялого», залишивши вірною причину звільнення [PERSON] із займаної посади - «за прогули без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України». Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2023 року по справі № 695/1076/22 за апеляційною скаргою представника [PERSON] адвоката Висіцької І.В. на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року про скасування вказаного рішення та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Висіцької Ірини Володимирівни задоволено частково, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року скасовано; позов [PERSON] до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Плисківського сільського голови від 05 квітня 2022 року № 33 «Про розірвання контракту з керівником комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді директора комунального підприємства «Перспектива» з 05 квітня 2022 року. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Плисківського сільського голови про скасування розпорядження про розірвання контракту та поновлення на роботі закрито. Відповідно до довідки про доходи № 34 за 2022 рік дохід [PERSON] з 01.12.2021 року по 31.01.2022 року склав 30000,00 грн. Зважаючи на вимоги п. б ч. 1 п. 4 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (в редакції станом на 29.04.2022 року) згідно якої при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять па пенсію, вихідна допомога, тощо, середньоденний заробіток [PERSON] розраховується з суми 30000,00 грн. за 22 робочі дні грудня 2021 року та 19 робочих днів січня 2022 року (разом 41 робочий день) та становить: 731,70 грн. (сімсот тридцять одну гривню 70 копійок). 30000,00 грн. / 41 = 731,70 грн. Таким чином, середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу з 05.04.2022 року по 19.06.2023 становить 230485,50 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 50 копійок): 731,70 грн. (середньоденний заробіток) * 315 (кількість робочих днів вимушеного прогулу) = 230485,50 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 50 копійок). Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 230485,50 грн. та індексацію за період з 05.04.2022 року по 19.06.2023 року в сумі 5222,54 грн. (п`ять тисяч двісті двадцять дві гривні 54 копійки), разом 235708,04 грн. (двісті тридцять п`ять тисяч сімсот вісім гривень 04 копійки) та витрати на правову допомогу в сумі 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок). Ухвалою суду від 31.07.2023 року відкрито провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. В той же день, 31 липня 2023 року відповідачем отримано копію ухвали про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з додатками. Позивач в судове засідання не викликався, оскільки розгляд справи проводиться без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи у суді відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, проте у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався, а також не скористався своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо стягнення середньої плати за час вимушеного прогулу Як убачається з копій особового рахунку [PERSON] , позивач з 01.02.2021 працював в Комунальному підприємстві «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на посаді директора. 05.04.2022 року розпорядженням сільського голови Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області М. Вірко № 33 від 05.04.2022 року «про розірвання контракту з керівником Комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади [PERSON] » позивача було звільнено з посади директора Комунального підприємства «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом) та одночасно на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами). Згідно копій особових рахунків, [PERSON] працював в КП «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з 01.02.2021 року по 05.04.2022 року на посаді "директор". Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року по справі № 695/1076/22 за позовом [PERSON] до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Плисківського сільського голови Вірко М.О. про скасування розпорядження про розірвання контракту та поновлення на роботі задоволено частково. Змінено формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора Комунального підприємства «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, викладених у розпорядженні сільського голови Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області М.Вірко № 33 від 05 квітня 2022 року «Про розірвання контракту з керівником Комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади А.М. Вялого», залишивши вірною причину звільнення [PERSON] із займаної посади - «за прогули без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України». Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2023 року по справі № 695/1076/22 за апеляційною скаргою представника [PERSON] адвоката Висіцької І.В. на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року про скасування вказаного рішення та ухвалення рішення про задоволення позовних вимог апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Висіцької Ірини Володимирівни задоволено частково, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.09.2022 року скасовано; позов [PERSON] до Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Плисківського сільського голови від 05 квітня 2022 року № 33 «Про розірвання контракту з керівником комунального підприємства «Перспектива» та звільнення із займаної посади [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді директора комунального підприємства «Перспектива» з 05 квітня 2022 року. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Плисківського сільського голови про скасування розпорядження про розірвання контракту та поновлення на роботі закрито. Згідно розпорядження сільського голови Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області М. Вірко від 03.07.2023 року № 76, з метою виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2023 року по справі № 695/1076/22 «…поновлено на посаді директора комунального підприємства «Перспектива» Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області [PERSON] з умовами оплати праці, чинними на дату звільнення з даної посади. [PERSON] приступити до виконання обов`язків 05.07.2023 року та до кінця робочого дня 05.07.2023 року надати трудову книжку для внесення відповідних записів». Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Стаття 15 Цивільного кодексу України та частина перша статті 4 ЦПК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Абзацом 4 пункту 2 Порядку встановлено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Позивача було звільнено у квітні 2022 року, проте оскільки відповідно до копії особового рахунку [PERSON] у графі відпрацьованих днів за березень 2022 року зазначено «простій», а за лютий 2022 року відпрацьовані дні: «-1», так як з 31.01.2022 року по 04.02.2022 року [PERSON] перебував на лікарняному, а з 07.02.2022 року по 02.03.2022 року - у щорічній відпустці, тому під час розрахунку середнього заробітку суд виходить з виплат за грудень 2021 року та січень 2022 року. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з отриманням вимог законодавства. Судом встановлено, що у грудні 2021 року у [PERSON] було 22 робочих днів, а в січні 2022 року 19 робочих днів. Відтак, позивачу в грудні 2021 року та січні 2022 року нараховано заробітну плату в розмірі 15000,00 грн. за кожен місяць. Враховуючи вказане, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить: 30000,00 грн. (15000,00 грн. + 15000,00 грн.) : 41 день (22 + 19) = 731,70 грн. Отже, середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу (05.04.2022 року - 19.06.2023 року) становить: 731,70 грн. х 441 робочий день = 230485,50 грн. Слід зазначити, що належних та допустимих доказів виплати відповідачем позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу у вказаному розмірі матеріали справи не містять. Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути 230485,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Щодо стягнення індексації заробітної плати Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (з 01.01.2023 року зупинена дія Закону, а тому з цієї дати індексація оплати праці не проводиться) передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Аналогічне положення закріплено в ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Базовим місяцем для розрахунку індексації заробітної плати буде місяць прийняття [PERSON] на роботу лютий 2021 року. Період, за який розраховується індексація: квітень 2022 року грудень 2022 року. Індексація заробітної плати: Період розрахунківКоефіцієнт індексаціїПрожитковий мінімум, грн.Сума індексації, грн.Сума зарплати з індексацією, грн. 04.20227,402481,00183,5915183,59 05.202215,602481,00387,0415387,04 06.202219,202481,00476,3515476,35 07.202219,202600,00499,2015499,20 08.202226,202600,00681,2015681,20 09.202226,202600,00681,2015681,20 10.202226,202600,00681,2015681,20 11.202230,902600,00803,4015803,40 12.202230,902684,00829,3615829,36 Отже, розмір заробітної плати [PERSON] з індексацією за час вимушеного прогулу за період з 05.04.2022 року по 19.06.2023 року становить: 230485,50 грн. + 5222,54 грн = 235708,04 грн. (двісті тридцять п`ять тисяч сімсот вісім грн. 04 коп.). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу Відповідно до вимог ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у ч.ч. 4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «…оскільки представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу». Згідно постанови Верховного суду від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості на правничу допомогу підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. У даній справі, адвокатом Висіцькою І. на підтвердження витрат на правову допомогу подано лише ордер та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи. При цьому, вказаний перелік містить лише перелік наданих послуг та їх загальну вартість в 7500 грн. Інформація, яка міститься в переліку, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~При цьому судом враховується, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті (постанова Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 340/2449/19). Відповідно до позиції об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат. Також, зазначення ж у прохальній частині адміністративного позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір (постанова ВС від 26.07.2023 року, справа № 160/16902/20) А тому, в зв`язку з відсутністю доказів документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат, вимога позивача про відшкодування понесених витрат на правову допомогу не підлягає задоволення.

Outcome: partial