Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

24.08.2023 позивач [PERSON] через свого представника адвоката Сенюшкович\~О.І. засобами поштового зв`язку подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 10.08.2019 він уклав шлюб з відповідачкою, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З дружиною спільне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, немає спільних поглядів на життя. Шлюб між ними існує лише формально. Фактично не проживають разом більше двох років. Спору про поділ майна на даний час у них немає. Вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить його інтересам, зберегти шлюб не бажає. Просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 25.08.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сенюшкович О.І. не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 10.08.2019 Виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №\~2, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.08.2019. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 15.04.2020 Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Позивач вказуючи, що спільне життя і збереження його шлюбу з відповідачкою є неможливим на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка вказаних в позовні заяві обставин та підстав позову не заперечила, відзиву не подала. Вирішуючи сімейний спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачка [PERSON] 31.08.2023 подала до суду письмову заяву про визнання позову. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність малолітньої дитини, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, наполягали на розірванні шлюбу, про що подали письмові заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак, позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються зі судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги те, що позов задоволено, тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним та документально підтверджений розмір судового збору 1073,60 грн.

Outcome: approved