Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області про зняття арешту (заборону відчуження) з нерухомого майна, посилаючись на те, що вона є власницею житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування, посвідченого 03.10.1996 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М, реєстровий № 1-882. Також, [PERSON] є власницею земельної ділянки (кадастровий номер 5110600000:01:025:0007), на якій розміщений вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами та яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №116789, виданого 18.06.2009 року. 25.04.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до одного із приватних нотаріусів м. Ізмаїл з метою оформити договір купівлі - продажу 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, але нотаріус усно відмовила у вчиненні правочину у зв`язку із тим, що на вищевказане нерухоме майно накладено заборону на відчуження. [PERSON] була вимушена звернутися до державного реєстратора з метою отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно задля отримання якоїсь інформації щодо накладеного арешту на її власність. 01.05.2023 року позивачці було надано Інформаційну довідку, з якої вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості, що стосуються 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до цих відомостей підставою обтяження стала ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.12.2006 року по справі №2-4746-2006. Реєстратором була Ізмаїльська державна нотаріальна контора (обтяження зареєстровано було 30.03.2007 року). Єдиною відомою судовою справою для позивачки була справа розірвання шлюбу та поділ майна подружжя із колишнім чоловіком, [PERSON] , яка розглядалась протягом 2006 - 2007 років. У зв`язку із чим позивачка звернулася із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 2-4746-2006 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, але їй було повідомлено, що ухвали за вищевказаною справою не знайдено. Але листом від 16.05.2023 року за вих. № 05-03/69/23 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області повідомлено, що в 2006 році судом розглядалась справа № 2-1058/2007, в якій 17.01.2007 року було винесено ухвалу про накладання арешту на її майно, яка в подальшому була залишена без розгляду, а справу у зв`язку із закінченням терміну зберігання було знищено. Звернувшись до держаного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори щодо надання копії ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 20.12.2006 року по справі №2-4746-2006, на підставі якої і було накладено арешт, позивачка отримала відповідь, що, копія ухвали не зберіглася. Також, листом за вихідним номером 615/01-16 від 07.06.2023 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіною О.М. було відмовлено у знятті заборони відчуження з нерухомого майна та запропоновано звернутися до суду задля вирішення питання. З огляду на викладене, позивачка просить суд зняти арешт (заборону відчуження) з нерухомого майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під номером [ADDRESS] , накладений 30.03.2007 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області (реєстраційний номер обтяження № 4725672), на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2006 року по справі №2-4746-2006, які належать [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, сповіщена про час, дату та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки адвокат Кофман А.І. надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, просила суд розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивачки (а.с.29). Представник відповідача Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Завідувач Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.80 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого 03.10.1996 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М, реєстровий № 1-882 (а.с.5). Дане також підтверджено записом у технічному паспорті на будинок (а.с.8-9) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.05.2023 року №330832312 (а.с.11). Також, [PERSON] є власницею земельної ділянки (кадастровий номер 5110600000:01:025:0007), на якій розміщений вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами та яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №116789, виданого 18.06.2009 року (а.с.6). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.05.2023 року №330832312 було виявлено обтяження на частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказана [PERSON] підставою виникнення обтяження за №4725672 є ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, справа №2-4746-2006 від 20.12.2006 року (а.с.11). Листом від 16.05.2023 року за вих. № 05-03/69/23 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області повідомлено адвоката позивачки, що 13.12.2006 року надійшла заява від [PERSON] про накладення арешту на частину домобудівництва, розташованого в [ADDRESS] . 20.12.2006 року було винесено ухвалу та накладено арешт на вищезазначену частину домобудівництва. Від представника [PERSON] - адвоката Златєва П.Д. надійшла заява про залишення його заяви про накладення арешту на майно без розгляду. 17.01.2007 року було винесено ухвалу по заяві [PERSON] до [PERSON] про накладення арешту на майно, справу залишено без розгляду. У зв`язку із закінченням терміну зберігання справу №2-1058/2007 року було знищено, а тому, видати копію ухвали про накладення арешту від 20.12.2006 року не надається можливим (а.с.12). Згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2007 року заяву [PERSON] до [PERSON] про накладення арешту на майно залишено без розгляду (а.с.13). Відповідно до письмового повідомлення держаного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. від 07.06.2023 року №615/01-16 було відмовлено у знятті заборони відчуження з нерухомого майна та запропоновано звернутися до суду задля вирішення питання (а.с.14-15). Згідно даних Єдиного реєстру боржників [PERSON] на даний час не є боржником у жодному виконавчому провадженні (а.с.26, 27). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.312 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, заборона відчуження частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності позивачці по справі, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та припинення дії обтяження арешту (заборони відчуження) з нерухомого майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під номером [ADDRESS] , накладеного 30.03.2007 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області (реєстраційний номер обтяження № 4725672), на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2006 року по справі №2-4746-2006, які належать позивачці [PERSON] .

Outcome: approved