Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача у червні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] у с. Дернове Охтирського району Сумської області померла [PERSON] . За життя вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачці. [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] разом із [PERSON] . Позивачка, як спадкоємець за заповітом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, таким чином прийняла спадщину та набула права на спадкування усіх прав та обов`язків спадкодавця включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 13.06.2023 було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті після смерті [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням виконкому Семереньківської сільради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 12.02.1994 року №04 [PERSON] була передана безкоштовно земельна ділянка у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 га для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,05 га та надано право приватизувати зазначену земельну ділянку, але факту реєстрації земельної ділянки та документів, що посвідчують право власності у електронній базі та книгах реєстрації державних актів за відомостями Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не встановлено. Тобто за життя [PERSON] не завершила процес приватизації переданої їй земельної ділянки. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку загальною площею 0,44 га, яка складається із земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 га, будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,05 га, що була передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Семереньківської сільської ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 12.02.1994 за № 04, та розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Дернове Охтирського району Сумської області. Ухвалою суду від 26.06.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 22.08.2023 закрито підготовче провадження, витребувано докази та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради та прийняття рішення на розсуд суду, відзив не надіслано (а.с. 22). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у с.Дернове Тростянецької територіальної громади (а.с. 6). На випадок своєї смерті [PERSON] 28.08.1990 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.7). [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , мала склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 30.06.2023 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на території Дернівської сільської ради у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.14). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Вирішуючи вимогу позивачки про визнання за нею права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За життя Рішенням виконавчого комітету Семеренківської сільської ради народних депутатів №04 від 12.02.1994 року [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 га, будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,05 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З листа від 15.06.2023 Головного Управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що факту реєстрації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та документів, що посвідчують право власності у електронній базі та книгах реєстрації державних актів за відомостями Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не встановлено (а.с.13). Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документу позивачка, згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved