Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.07.2020 року за №б/н був укладений договір кредиту між позивачем та відповідачем. Згідно договору кредиту від 23.07.2020 року [PERSON] підписав заяву анкету якою погодився на отримання банківських послуг відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідачу була видана кредитна картка «Універсальна» та ній було нараховані кошти, якими він скористався на свій власний розсуд. Відповідно до умов укладеного договору кредиту відповідач зобов`язався щомісяця надати кошти позивачу для сплати процентів за договором кредиту та на погашення тіла кредиту, однак відповідач порушив свої зобов`язання та умови укладеного договору. Станом на 15.04.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 240385 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 192228 грн. 52 коп. та заборгованості за процентами в сумі 48156 грн. 80 коп.. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 240385 грн. 32 коп. та понесені судові витрати в сумі 3605 грн. 77 коп.. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та зазначив, що у випадку не явки відповідача просять суд справу розглянути у його відсутність з винесенням заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті за офіційним місцем реєстрації в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.07.2020 року [PERSON] підписав заяву анкету №б/н якою підтвердив свою згоду на отримання банківських послуг відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] були видані кредитні картки відповідно до Довідки позивача 23.07.2020 року на якій були нараховані гроші з кредитним лімітом в 600 грн., 13.09.2021 року кредитна картка була замінена та наданий кредитний ліміт в 6000 грн., 14.12.2021 року кредитна картка була замінена та кредитний ліміт був збільшений до 200000 грн.. Станом на 24.12.202022 року кредитний ліміт становить 00.00 грн.. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору, оскільки станом на 15.04.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 240385 грн. 32 коп. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 192228 грн. 52 коп. та заборгованості за процентами в сумі 48156 грн. 80 коп.. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629\~Цивільного кодексу\~України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що наявність правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 23.07.2020 року яка підписана [PERSON] , в якій зазначені проценти за користування кредитними коштами, умови та порядок повернення грошей, та відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості. Таким чином, фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та підтвердження у судовому засіданні наданими стороною позивача доказами про отримання кредиту. Таким чином суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором кредиту в суми 240385 грн. 32 коп.. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 3605 грн. 78 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до статей 207, 251-253, 256-259, 261, 266, 267, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 614, 626, 628, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved