Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~06 квітня 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №564. Від шлюбу мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . За час перебування в шлюбі сторони не змогли створити міцну та дружну сім`ю. Постійні суперечності, що виникали між сторонами з різних причин, різні погляди на життя та відсутність взаємної підтримки привели до розпаду сім`ї. Сторони припинили підтримувати подружні стосунки та не проживають однією сім`єю у березні 2022 року, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Крім того, наміри розірвати шлюб у сторін з`явились ще з 2012 року. Позивач зазначає, що сім`я розпалась та її збереження не можливе, всі спроби відновити сімейне життя протягом 10 років були безрезультатними, примирення та поновлення шлюбних стосунків неможливе. 11 квітня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 07 червня 2023 року. Позивач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити, справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що вони з позивачем підтримують сімейні відносини, позивач приїздив до неї на декілька днів із м. Києва в м. Бровари з ночівлею. Навела свої заперечення зазначені у відзиві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 жовтня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №564. Від шлюбу мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що не проживають однією сім`єю з березня 2022 року, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Кошти, які перераховував позивач на картковий рахунок відповідача за своїм призначенням утримання дітей, про що не заперечувала і відповідач у судовому засіданні, оскільки після затримки у травні 2023 року такої виплати, вона відразу звернулась до суду про видачу судового наказу. 28 червня 2023 року судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області заява [PERSON] була задоволена. Відповідачем не заперечується той факт, що дійсно під час перебування її із дітьми у Польщі, позивач у травні 2023 року переїхав у орендоване житло у м.Київ, і після її приїзду на Україну намірів повертатись за бувшою адресою місця проживання у [ADDRESS] не має. Доказів зворотнього суду не надано. Так, відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач під час розгляду справи неодноразово звертався до суду із заявами у яких зазначав, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, а саме 06.06.2023 року, 19.07.2023 року, 15.09.2023 року, що свідчить про наміри позивача шлюб розірвати. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ\~про\~право\~на шлюб,\~розірвання\~шлюбу,\~визнання його\~недійсним\~та\~поділ\~спільного\~майна\~подружжя\~№\~11\~від\~21.12.2007\~року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні\~шлюбу, а відповідач\~цьому не заперечувала,\~подавши\~також\~відзив\~про визнання позову, суд приходить до висновку,\~що\~позов\~підлягає\~задоволенню, а шлюб\~між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки\~подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим.

Outcome: approved