Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

30 грудня 2022 року, згідно поштового відправлення, керівник Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив усунути перешкоди у здійсненні Чернігівською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером 7425583400:04:000:9076 площею 0,1250 га, шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22897070 від 17.10.2017 з одночасним припиненням права приватної власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; усунути перешкоди у здійсненні Чернігівською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером 7425583400:04:000:9077 площею 0,1250 га, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33835757 від 24.10.2019 з одночасним припиненням права приватної власності [PERSON] на вказану земельну ділянку; усунути перешкоди у здійсненні Чернігівською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом їх повернення на користь держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,1250 га з кадастровим номером 7425583400:04:000:9076; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1250 га з кадастровим номером 7425583400:04:000:9077 та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в розмірі 7443,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Чернігівської облвиконкому від 31.07.1991 № 159 створено ландшафтний заказник місцевого значення «Шестовицький» та надано останньому статус об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № ЧН/7425583400:04:000/00003143 від 26.03.2014 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га (кадастровий номер 7425583400:04:000:9047) із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Розташованої на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] , посвідченої 05.09.2017 за № 2316 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиною Л.М., відбувся поділ вказаної земельної ділянки на дві самостійні земельні ділянки, площею 0,1250 га кожна, з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077. Земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 відносяться до земель лісогосподарського призначення (розташовані в межах земель, які перебувають в користуванні ДП «Чернігівське лісове господарство») та земель природно-заповідного фонду (розташовані у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький»), а тому не можуть перебувати у приватній власності. Судом встановлено, що ухвалою суду від 04 січня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито. 06 лютого 2023 року відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти задоволення позову, оскільки 18.03.2014 року за номером 737 Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області видана Довідка по формі 6-зем щодо правового статусу земельної ділянки, яка передбачена для відведення у власність [PERSON] .. Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області №ЧН/7425583400:04:000/00003143 від 26.03.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства прощею 0,2500 га кадастровий номер 7425583400:04:000:9047, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 17.09.2015 року Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області видана Довідка по формі 6-зем щодо правового статусу земельної ділянки, яка передбачена для зміни цільового призначення [PERSON] .. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] №2316, яка була посвідчена 05.09.2017 року нотаріусом Петрушиною Л.М., відбувся поділ вказаної земельної ділянки на дві окремі самостійні земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 площа кожної склала 0,1250 га. Згідно інформації Департаменту екології та природних ресурсів №4- 13/2903 від 28.11.2017 року було чітко зазначено, що поряд з земельними ділянками 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 знаходиться ландшафтний заказник місцевого значення «Шестовицький», площею 542 га. Розпорядженням № 10 Чернігівської районної Державної адміністрації Чернігівської області 23 січня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється» змінено цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарського \~ \~ \~ \~призначення \~ \~ \~ \~кадастровий \~ \~ \~ \~номер 7425583400:04:000:9076 з «для ведення особистого селянського господарства» на «для індивідуального садівництва» площею 0,1250 га на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Відповідачем були виконані всі дії, спрямовані на отримання земельної ділянки законним шляхом, замовлено проект землеустрою, погоджено його та здійснювалося цільове використання земельної ділянки. Крім того, звертає увагу на те, що межі ландшафтного заказника місцевого значення « [PERSON] » відсутні та не закріплено його межі в натурі, оскільки є тільки орієнтовна загальна площа вказаного заказника. 14 лютого 2023 року прокурором Чернігівської окружної прокуратури надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що довідка по формі 6-зем № 737 від 18.03.2014 щодо правового статусу земельної ділянки, яка передбачена для відведення у власність [PERSON] не є належним та допустимим доказом, не підтверджує факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 до категорії земель сільськогосподарського призначення, не містить інформації щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки, експлікації земельних угідь, відомостей обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки. Відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо погодження із суміжними землекористувачами та землевласниками меж земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 площею 0,2500 га станом на день затвердження проекту землеустрою, а саме березень 2014 року. Копія акта погодження меж земельної ділянки датована 2017 роком надана суду відповідачем є додатком до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 7425583400:04:000:9047 на дві самостійні земельні ділянки, площею 0,1250 га кожна, з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077. Межі ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький» чітко визначені в натурі (на місцевості) матеріалами лісовпорядкування. Відповідачем не надано картографічний матеріал заказника місцевого значення « [PERSON] », який є додатком до вказаного листа, який підтверджує місце розташування заказника по відношенню до спірних земельних ділянок. Наданий відповідачем проект зміни цільового призначення земельної ділянки з «для ведення особистого селянського господарства» на «для індивідуального садівництва» не є належним та допустимим доказом на підтвердження зміни цільового призначення земельної ділянки лісового та природно-заповідного фонду з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідачів просила відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що відповідачі набули земельні ділянки правомірно, межі було погоджено із суміжними землекористувачами, розроблено всі необхідні проекти та документацію, наявні погодження. Представник третьої особи - ДСГП «Ліси України» підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказуючи на наявні матеріали лісовпорядкування, а також на віднесення земельних ділянок до земель природно-заповідного фонду. Представник третьої особи Карпенко М.Є. вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідачі правомірно використовують земельну ділянку. Пояснив, що документація на земельні ділянки у садового товариства відсутня, до нього звернулась [PERSON] про включення її у члени товариства, оскільки їй потрібно було провести світло, він вирішив допомогти, вона сплатила внесок та у 2019 році рішенням правління її прийнято у члени садового товариства, він видав їй довідку на 4 сотки. Межі садового товариства не розширювали. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. 21 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до начальника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2500 га із земель запасу на території Киїнської сільської ради Чернігівського району. (том 1 а.с.21) Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № ЧН/7425500000:04:000/00002114 від 15.01.2014 року надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, орієнтовний розмір 0,2500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. (том 1 а.с.22) 20 березня 2014 року [PERSON] звернулась до начальника Головного управління Держземагенства у Чернігівській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2500 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та передачу їй у власність такої земельної ділянки. (том 1 а.с.23) Наказом Головного управління Держземагенства у Чернігівській області № ЧН/7425583400:04:000/00003143 від 26.03.2014 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га (кадастровий номер 7425583400:04:000:9047) із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Розташованої на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. (том 1 а.с.24) На підставі заяви [PERSON] , посвідченої 05.09.2017 за № 2316 приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиною Л.М., відбувся поділ вказаної земельної ділянки на дві самостійні земельні ділянки, площею 0,1250 га кожна, з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077. (том 1 а.с.37-44) За інформацією ВО «Укрдержліспроект» від 18.01.2022 № 44 із долученими картографічними матеріалами слідує, що земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 розташовані у кварталі 130 Чернігівського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство», на землях лісового фонду. (том 1 а.с.98-99) Згідно інформації Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації № 08-07 від 02.02.2022, земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077, входять до території ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький».(том 1 а.с.100) Також, додано положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Шестовицький», що розташований в кв.129-136 Чернігівського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство». 05.02.2020 Чернігівською обласною державною адміністрацією видане охоронне зобов`язання, відповідно до якого територія ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький» загальною площею 542 га, який розташований в кв.129-136 Чернігівського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство» передано під охорону. ( том 1 а.с.101-104) З інформації ДП «Чернігівське лісове господарство» від 20.01.2022 № 64 вбачається, що підприємство не надавало погодження (дозволи) щодо вилучення земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 із земель лісогосподарського призначення, проект землеустрою щодо зміни цільового призначення даної земельної ділянки не погоджувався. (том 1 а.с.105-117) У відповідності до листа Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства № 05/131 від 26.01.2022 року, земельна ділянка з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 з користування ДП «Чернігівський лісгосп» не вилучалась, будь-яких погоджень на її вилучення з користування підприємства чи передачу у власність, оренду чи користування іншим особам ДП «Чернігівський лісгосп» не надавало. (том 1 а.с.118) За інформацією Державного агентства лісових ресурсів України від 31.01.2022 № 851-22, земельна ділянка з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 розташована в межах захисної смуги річки Десна, у кварталі 171 виділ 2 Красилівського лісництва ДП «Чернігівський лісгосп», де у 2021 р. виявлено факт можливого самовільного зайняття земельної ділянки. Вищезазначена земельна ділянка є частиною виділу 2 кварталу 171 Красилівського лісництва ДП «Чернігівський лісгосп» відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування (планшет № 10 лісовпорядкування 2011 року), Плану лісонасаджень та даних Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Чернігівське лісове господарство» Красилівське лісництво. Господарська діяльність у виділі 2 кварталу 171 Красилівського лісництва лісгоспом не здійснюється, так як землі цього кварталу є заказником місцевого значення, тобто об`єктом природно-заповідного фонду, на яких відповідно до чинного законодавства заборонено здійснювати будь-які види господарських робіт. ( том 1 а.с.119) Державним підприємством «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проведено обстеження земельної ділянки ДП «Чернігівське лісове господарство» та складено Схему - план відповідно до якої земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 входять в межі земель лісогосподарського призначення, а саме земельної ділянки яка перебуває у постійному користуванні ДП «Чернігівське лісове господарство». (том 1 а.с.121) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.12.2022 власником земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9076 є [PERSON] , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, право власності зареєстровано 17.10.2017, номер 22897070; власником земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9077 є [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу № 718 від 24.10.2019, право власності зареєстровано 24.10.2019, номер 33835800. ( том 1 а.с.122-124, 153-157) Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. Таким чином, Земельним кодексом України встановлено пріоритетність норм цього кодексу для застосування до земельних відносин, що виникають при використанні лісів. Частиною 2 ст. 84 Земельного кодексу України передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до пункту «г» частини четвертої статті 84 ЗК України землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, належать до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, якщо інше не передбачено законом; землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Статтями 55, 56 ЗК України і ст. ст. 5, 12 Лісового кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Інших випадків, які б передбачали надання у приватну власність земель лісогосподарського призначення, законодавство не містить. Згідно з наведеними положеннями ЗК України, а також ст. 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заказники належать до природно-заповідного фонду України, залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення. Отже, територіям земель лісогосподарського призначення, історико-культурного призначення і земель природно-заповідного фонду законодавець надав особливий, виключний статус. Такі землі відповідно до положень ст. 150 Земельного кодексу України відносяться до особливо цінних земель. Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» території та об`єкти природно-заповідного фонду підлягають особливій державній охороні, а згідно ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Віднесення спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 до земель лісогосподарського призначення та розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 у межах ландшафтного заказника місцевого значення « [PERSON] », унеможливлює їх перебування у приватній власності. Це твердження узгоджується із практикою Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 487/10127/14-ц та від 11.06.2020 у справі № 359/281/18-ц), відповідно до якої земельна ділянка, що перебуває в обмеженому обороті, не може передаватись у приватну власність. Довідки по формі 6-зем № 737 від 18.03.2014 та № 0-28-0.3-8684/2-15 від 17.09.2015 ( том 1 а.с.162-163) щодо правового статусу земельної ділянки, яка передбачена для відведення у власність [PERSON] не є належним та допустимим доказом, не підтверджує факт належності земельної ділянки з кадастровим номером 7425583400:04:000:9047 до категорії земель сільськогосподарського призначення. При цьому судом окремо звертається увага, що у довідці дані землі сільськогосподарського призначення є пасовищами, в технічній документації на земельну ділянку у збірному кадастровому плані дані ділянки є ріллею. ( том 1 а.с.39-41) Межі ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький» чітко визначені матеріалами лісовпорядкування, і в даному випадку це є межі 130 кварталу Чернігівського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство». Доданими доказами, а саме листом ВО «Укрдержліспроект» від 18.01.2022 № 44 із долученими картографічними матеріалами, листом Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації № 08-07 від 02.02.2022, листом Державного агентства лісових ресурсів України від 31.01.2022 № 851-22, листом Державного агентства лісових ресурсів України від 31.01.2022 № 851-22, схемою, що надана Державним підприємством «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» доводиться, що земельні ділянки з кадастровими номерами 7425583400:04:000:9076 та 7425583400:04:000:9077 входять до території ландшафтного заказника місцевого значення «Шестовицький», розташовані на землях лісового фонду, та мали б бути в користуванні ДП «Чернігівський лісгосп». В інформаційній довідці Департаменту екології та природних ресурсів Чернігівської ОДА від 28.11.2017 № 04-13/2903 ( том 1 а.с.165), що надана стороною відповідача, зазначено, що поряд із спірними земельними ділянками розташований ландшафтний заказник місцевого значення «Шестовицький». Однак, як зазначено в цій же довідці ландшафтний заказник місцевого значення «Шестовицький» розташований в кварталах 129-136 Чернігівського лісництва ДП «Чернігівське лісове господарство». Право державної власності на спірну земельну ділянку не могло припинитися внаслідок рішення Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, які відповідно до своєї компетенції не були наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природо-заповідного фонду. Доданий акт погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами ( том 1 а.с.172) у технічній документації щодо поділу земельних ділянок не є доказом правомірності отримання [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га з реєстрацією за нею права власності 03.04.2014. А наявність погоджень протягом 2017-2019 років відповідних органів є підставою для подальшої перевірки правомірності їх дій і не свідчить про правомірність отримання [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га з реєстрацією за нею права власності 03.04.2014. В свою чергу Чернігівська районна державна адміністрація не була наділена повноваженнями змінювати цільове призначення даної земельної ділянки для індивідуального садівництва. Як встановлено в ході судового розгляду межі садівничого товариства «Троянда Ж», яке відповідно до статут налічує 232 земельні ділянки (том 2 а.с.63), не розширювались, а отже зміна цільового призначення земельних ділянок «для індивідуального садівництва» здійснено неправомірно. При цьому, головою правління садівничого товариства «Троянда Ж» надано довідку [PERSON] на 4 сотки, разом з тим садовий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,1250 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва. \~ \~ \~ \~Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (частина третя статті 13 Конституції України). Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (частина сьома статті 41 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Заволодіння приватними особами ділянками природо-заповідного фонду та лісового фонду всупереч чинному законодавству, без законного дозволу уповноваженого на те органу може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу правом цих осіб мирно володіти майном і конституційними правами всіх інших осіб на безпечне довкілля, непогіршення екологічної ситуації та використання власності не на шкоду суспільству. Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель природно-заповідного фонду з державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Верховний Суд у своїх постановах звертає увагу на те, що у спорах стосовно прибережних захисних смуг, земель лісогосподарського призначення, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, держава може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини перша статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. пункт 127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц, пункт 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16, пункт 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, пункт 117 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України). Перелік способів захисту земельних прав викладений у частині третій\~\~ статті 152 ЗК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним зазначеною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом. Зайняття спірної земельної ділянки з порушенням норм ЗК України треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням володіння, порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав законного володільця земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) вказала, що питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18). Зокрема, у пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; у пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння. У цій категорії справ задоволення порушеного права має бути захищено у спосіб не шляхом витребування спірної земельної ділянки у власність держави на підставі статей 387, 388 ЦК України, а на підставі статті 391 цього Кодексу та частини другої статті 152 ЗК України шляхом пред`явлення позову про повернення земельної ділянки. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 307/3155/19 (провадження № 61-15370св21) та від 22 червня 2022 року у справі № 367/4140/16-ц (провадження № 61-4293св21). Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна, в тому числі і повернення земельної ділянки, саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18) звертала увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення". Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16). З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог про усунення перешкоди у здійсненні Чернігівською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером 7425583400:04:000:9076 площею 0,1250 га та кадастровим номером 7425583400:04:000:9077 площею 0,1250 га, шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22897070 від 17.10.2017, № 33835757 від 24.10.2019 з одночасним припиненням права приватної власності [PERSON] та [PERSON] на вказані земельну ділянки слід відмовити внаслідок обрання позивачем неефективного способу захисту порушених та оспорюваних прав. З урахуванням встановлених обставин, досліджених в судовому засіданні доказів, того, що передана у приватну власність земельна ділянка перебуває у державній власності в особі Чернігівської обласної державної адміністрації, позовні вимоги в частині усунення перешкод у здійсненні Чернігівською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом їх повернення на користь держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації з володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,1250 га з кадастровим номером 7425583400:04:000:9076; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1250 га з кадастровим номером 7425583400:04:000:9077 підлягають задоволенню. Втручання держави у право власності [PERSON] та [PERSON] є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог понесені витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог по 1240,50 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial