Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, відповідно до якої просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] . Короткий зміст та обґрунтування вимог [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 21033, 1983 року випуску, днз [NUMBER] . Заявник є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька. Інших спадкоємців немає. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, заявнику було відмовлено через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Заявник зазначає, що причиною пропуску нею вказаного строку є її юридична необізнаність. Так, вона починаючи з 2001 року постійно без реєстрації проживала разом з батьком, який мав незадовільний стан здоров`я та був інвалідом ІІ групи, в будинку [ADDRESS] частина якого їй за життя подарував батько, тому вважала, що фактично прийняла спадщину. Рух справи у суді Заяву подано до суду 02.08.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.08.2023 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Позиція учасників справи. Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у заяві, та просила їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи без участі її представника у зв`язку з відсутністю додаткових пояснень і доказів, які можуть бути подані в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. За положеннями ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~(диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , 13.07.1974 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з копією договору дарування від 24.11.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кібальнік О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за №2-4148, [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Олександрійському БТІ 08.02.2006 року. Відповідно до довідки квартального комітету №39/1 Олександрійської міської ради від 27.07.2023 року [PERSON] на день своєї смерті, тобто до [INFO] , був один зареєстрований в 1/2 частині будинку [ADDRESS] . Згідно з довідкою квартального комітету №39 Олександрійської міської ради від 27.07.2023 року [PERSON] , 1952 року народження, на час смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , через незадовільний стан здоров`я останнього проживала разом з ним в 1/2 частині будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якої вона є, та здійснювала за ним догляд. Відповідно до копії посвідчення серія [NUMBER] , [PERSON] був інвалідом ІІ групи. Згідно з листом Першої олександрійської державного нотаріальної контори від 18.07.2023 року, вих..№1086/01-16, [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском останньою строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутності документів, які б підтверджували той факт, що заявник є спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.07.2023 року №73243558, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Вказаний факт також підтверджується відповіддю з Першої олександрійської державного нотаріальної контори від 31.08.2023 року, вих. №1330/01-16, наданої на запит суду. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з батьком [PERSON] на момент смерті останнього породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Факт спільного проживання заявника із батьком [PERSON] , на час його смерті також підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] , і є сусідкою заявниці та знає її фактично 48 років. Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] . Вона є їх єдиною дочкою. До дня смерті батька заявник останнім часом постійно проживала разом з ним та доглядала його. Проаналізувавши пояснення заявника, свідків, матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved