Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 червня 2009 року сторони уклали шлюб. У цьому шлюбі сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, тривалий час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть з лютого 2022 року. У зв`язку з цим позивач просив суд розірвати шлюб. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за відсутності позивача та відсутності його представника. Відповідач подала до суду заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06 червня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 297, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про шлюб від 15 серпня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14 грудня 2010 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 29 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому сторони не бажають поновлювати сімейні стосунки, а тому надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги визнала, а тому позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, що складає 536,80 гривень, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 536,80 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved