Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Молоткову В.В. звернулась до суду з позовною заявою до Комишуваської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її бабуся, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,2500 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323987900:03:002:0178, право на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №007364 виданим 28.02.2002 року; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5100 га, розташованої на території с. Щасливе Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП №000013 00314 виданим 23.01.1998 року; житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Договором купівлі-продажу від 05 квітня 1996 року, посвідченим Запорізькою Товарною Біржою «Гілея», реєстраційний №391/2124 та житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2010 року, виданого Щасливською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №62 від 26.10.2010 року. Позивачка є онукою померлої [PERSON] . Відтак позивачка є спадкоємицею п`ятої черги за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які протягом строку, встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подавали та подавати не бажають, таким чином відмовились від неї. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 28.03.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвої Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , але у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, оскільки спадкоємицею був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2023. 24.02.2022 у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває. Позивачка з лютого місяця 2022 року по теперішній час мешкає в прифронтовій зоні. Село Щасливе Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного просить визначити [PERSON] додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] .. Ухвалою судді від 28.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі, витребувано спадкову справу. Ухвалою суду від 30.08.2023 закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Молоткової В.В. надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі та без участі позивача. Представник відповідача\~Комишуваської селищної\~ради Запорізького\~району Запорізької\~області в\~судове засідання\~не з`явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Щасливе Оріхівського району Запорізької області, її батьками є [PERSON] , [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , паспорт громадянина України на її ім`я (а.с.6,9). [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 09.10.2004 виконкомом Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №2, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] в м. Донецьк, її батьками є [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Тобто позивачка [PERSON] є онукою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Оріхів Запорізької області, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.8). Відтак позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,2500 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323987900:03:002:0178, право на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №007364 виданим 28.02.2002 року; земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,5100 га, розташованої на території с. Щасливе Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП №000013 00314 виданим 23.01.1998 року; житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Договором купівлі-продажу від 05 квітня 1996 року, посвідченим Запорізькою Товарною Біржою «Гілея», реєстраційний №391/2124 та житлового будинку [ADDRESS] , право на яку підтверджене Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.11.2010 року, виданого Щасливською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Щасливської сільської ради №62 від 26.10.2010 року (а.с.14-19). Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 28.03.2023 приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. заведено спадкову справу після померлої [PERSON] за № 34/2023 (а.с.20). Постановою приватного нотаріуса Дмитрієвою Н.П. від 28.03.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням строку для подання заяви для прийняття спадщини (а.с.21). Судом оглянуто матеріали спадкової справи № 34/2023 після померлої [PERSON] .. 28.03.2023 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка є її бабою (а.с.40). Згідно заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги спадкування як діти померлої, їм відомо про відкриття спадщини після померлої [PERSON] , строк для прийняття спадщини ними пропущений, на спадщину вони не претендують (а.с.40-42). Станом на 28.03.2023 спадкові справи після померлої [PERSON] , заповіти та спадкові договори відсутні, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (а.с.43,44). Згідно з довідкою від 27.03.2023, виданою Комишуваською селищною радою Запорізького району Запорізької області [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на дату смерті ніхто за вказаною адресою зареєстрований не був (а.с.44 оборотна сторона). 28.03.2023 на адресу спадкоємця [PERSON] приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. направлено повідомлення про відкриття спадщини з вимогою повідомити у строк до 28.04.2023 про прийняття спадщини, або звернення до суду для визначення додаткового строку (а.с.54 оборотна сторона). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. 24.02.2022 р. у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває. Позивач з лютого місяця 2022 року по теперішній час мешкає в прифронтовій зоні. Селище Щасливе Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджені Наказом Міністерства з низань реінзеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 р. № 75, до якого, зокрема, входить і Комишуваська селищна територіальна громада. Передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачем пропущено. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року N 209 (яка діє протягом воєнного стану та одного місяця з дня його припинення або скасування, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року N 480), від 19 квітня 2022 року N 480, від 24 червня 2022 року N 719, а саме в пункті 3 зазначалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказаний пункт 3 виключено, з 18 червня 2023 року, відповідно до підпункту 2 пункту 3 змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від від 9 травня 2023 р. № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції, як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий правовий висновок Верхоного Суду висловлений в постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), який враховується судом. Виходячи з норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 164 не змінюють та не зупиняють визначених ст. 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено в результаті військового вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, проведенням активних бойових дій на території Запорізької області та встановленням обмежувальних заходів у зв`язку з цим, що в сукупності свідчить про поважність причин пропуску строку, встановленого статті 1270 ЦК України. Відповідач, Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області проти позову не заперечила. Інших осіб, які б звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] судом не встановлено. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суду не надано. Згідно з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 17 жовтня 2018 у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вказана правова позиція підтримана і в постановах Верховного суду від 01 червня 2020 року у справі N 185/777/17 (провадження N 61-35079св18), у постанові від 07 квітня 2020 року у справі N 756/9379/15-ц (провадження N 61-7251св19). Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже саме перебування [PERSON] в прифронтовій зоні, селище Щасливе Запорізького району Запорізької області та смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, небезпека на дорогах, постійні ворожі обстріли перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Все це знаходиться у причинному зв`язку з тим, що позивачем пропущений з поважної причини встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, після смерті бабусі [PERSON] померлої [INFO] , що становило об`єктивні та непереборні труднощі для неї для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а також враховуючи той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, виходячи із засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, враховуючи, що позивач має право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] , є спадкоємцем п`ятої черги після померлої, спадкоємці першої черги приймати спадщину не бажають, а також введення воєнного стану в Україні, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] .. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved