Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

29.06.2023 до Краснопільського районного суду Сумської області у порядку статті 32 Цивільного процесуального кодексу України надійшла справа № 587/1440/23 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про визнання виконавчого напису №15287, вчиненого 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення грошових коштів у розмірі 34421,45 грн з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис від 12.03.2021 № 15287, яким звернуто стягнення із [PERSON] як боржника на користь кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 34421,45 грн заборгованості, суперечить вимогам статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості надання нотаріусу переліку документів, які б підтверджували наявність безспірності заборгованості, а також вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо документів, на підставі яких здійснюється стягнення, у зв`язку з чим представник позивача просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 12.03.2021 № 15287, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 03.07.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті на 01.08.2023, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича, 2) приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну, встановлено третім особам строк для подання пояснень щодо позову. У зв`язку з першою неявкою відповідача та неповідомленням ним причин неявки розгляд справи був відкладений до 11.09.2023 (у зв`язку з перебуванням судді у відпустці). Позивач та його представник у судове засідання 11.09.2023 не прибули, представник позивача разом із позовом подала до суду заяву від 06.06.2023 про проведення судового засідання без її участі та участі позивача, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною у судове засідання не прибула, пояснень щодо позову не подала, судова кореспонденція, направлена на її адресу, повернута до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний нотаріус Закорко В.В. у судове засідання не прибув, пояснень щодо позову не подав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи факт належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, його неявку та неподання відзиву на позов, а також з урахуванням позиції позивачки, судом на підставі ст. 280-281 ЦПК України постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис №15287 від 12.03.2021 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 34421,45 грн. Виконавчий напис нотаріуса вчинений на тій підставі, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №254461362 від 07.10.2019 укладеним із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договором №61 від 14.01.2020 є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договором №05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Строк платежу за кредитним договором є таким, що настав. Стягнення заборгованості здійснене за період з 29.01.2021 по 27.02.2021, сума заборгованості склала 34421,45 грн. Представник позивача вважає, що виконавчий напис № 15287 від 12.03.2023 був вчинений з порушеннями вимог законодавства та не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представником позивача, зокрема, у позові на обґрунтування вимог зазначено, що нотаріально посвідчений оригінал кредитного договору нотаріусу не подавався. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про направлення та отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Необхідно крім того зазначити, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим кредитним договором. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки містяться у Постанові ВС від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17. Судом встановлено, що договір №254461362 від 07.10.2019, укладений між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який повинен був подаватись нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, а також судом не встановлено факту направлення листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем такого листа, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн за подання позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved