Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради, Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди. У своїх позовних вимогах, з урахуванням уточнень просив: 1.Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської міської ради та КП «Міськзеленбуд», яка виразилася у нездійсненні дій щодо обстеженя та видалення зелених насаджень, які знаходяться за адресою [ADDRESS] ; 2.Зобов`язати Дніпропетровську міську раду здійснити заходи з благоустрою території земельної ділянки яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , а саме догляд за зеленими насадженнями, які представляють собою аварійні дерев, обстеження та видалення аварійних дерев; 3 Стягнути з відповідачів на свою користь з відповідачів солідарно: - заподіяну матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля (вартість ремонту автомобіля, з урахуванням ПДВ на запчастини та матеріали, без урахування ПДВ на роботи) у розмірі 84 407,60 грн.: - витрати на проведення оцінки транспортного засобу та визначення розміру матеріальної шкоди, в розмірі 3920 грн.: - компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 40000 грн.; - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.: - витрати на сплату судового збору у розмірі 1283,28 грн. Під час судових дебатів представник позивача відмовився від перших двох вимог, та заявив, що вимоги стосовно витрати на професійну правничу допомогу сторона позивача буде вирішувати протягом п`яти днів після розгляду справи шляхом подання окремої заяви та доказів в порядку абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 липня 2022 року авто (транспортний засіб) [PERSON] було пошкоджене, а саме на нього впало дерево у дворі дому за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.05.2018 року. [PERSON] викликав на місце інциденту працівників поліції та КП «Міськзеленбуд». Працівниками поліції був зафіксований факт пошкодження автомобіля в результаті падіння дерева, а працівниками КП «Міськзеленбуд» була здійснена вирізка дерева, яке пошкодило мій автомобіль. Факт пошкодження автомобіля [PERSON] , в наслідок падіння дерева, зафіксовано працівниками поліції Відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та [PERSON] було надано лист від 22.07.2022 року №436/1848ж на його звернення від 20.07.2022 року, з якого вбачається, що питання щодо відшкодування шкоди повинно вирішуватись в порядку цивільно-правових відносин та цивільного судочинства. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем повідомленням відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.07.2022 року №436/1848ж за наслідками розгляду звернення Позивача та дружини Позивача [PERSON] щодо пошкодження автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] , висновком експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку №01/08/22 від 01.08.2022 року, показаннями свідків, фотознімки з місця події. З метою встановлення балансоутримувача зелених насаджень за адресою: 49064, м. Дніпро, вул. Романа Шухевича, буд. 19, позивачем через представника зроблені адвокатські запити до Дніпровської міської ради, до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, до КП «Міськзеленбуд», до КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. 08.08.2022 року вих.. №229 КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» надіслав відповідь на адвокатський запит від 02.08.2022 року №0208/22, в якому вказав, що зелені насадження за адресою: [ADDRESS] не перебувають на балансі КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД». 11.08.2022 року вих.. № 3/5-830 Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надіслав відповідь на адвокатський запит від 02.08.2022 року №0208/22, в якому вказав, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, що межі прибудинкової території за вказаною адресою не визначені, що прибудинкова територія та зелені насадження за вказаною адресою не перебувають на балансі КП «Міськзеленбуд», що рішень про передачу земельних ділянок за вказаною адресою у користування не виявлено. Також з вказаної відповіді встановлений факт того, що жильці будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме громадянка [PERSON] , зверталися з запитом щодо видалення дерев, обрізання гілок. На запит [PERSON] . Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надавалися відповіді про включення в графіки обстеження та видалення зелених насаджень за вказаною адресою, на 2019 рік, а потім на 2022 рік (а.с.144-152). 19.10.2023 на адресу суду надійшов відзив від представника КП «Міськзеленбуд», в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до цього відповідача, обґрунтовуючи це тим, що зазначене дерево на його балансі не перебувало (а.с.86-87). 24.01.2023 на адресу суду надійшов відзив від представника Дніпровської міської ради, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що ДМР не є балансоутримувачем зелених насаджень за вказаною адресою, оскільки на балансі зазначене дерево не перебуває. Також вказано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини ДМР. Окрім того, вказано, що автомобіль позивача був припаркований на прибудинковій території, яка не пристосована для паркування автомобілів, а тому падіння дерева на автомобіль є наслідком власної недбалості позивача (а.с.119-127). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заву в повному обсязі, просив її задовольнити. Представник Дніпровської міської ради до суду проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав, наведених у відзиві на позов. Решта відповідачів своїх представників до суду не направили, про причини не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні в якості свідків допитані [PERSON] та [PERSON] , які пояснили суду, що вони мешкають в зазначеному будинку, поруч росло старе аварійне дерево. З приводу його аварійності зверталися до різних інстанцій, на ці звернення приїжджала комісія Зеленбуду, але їм повідомили, що дерево дуже велике, та в них немає технічної можливості його спиляти. Врешті-решт дерево впало на автомобіль позивача та пошкодило його. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадянам надано право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст.22 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Згідно зі ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р., потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладено на Відповідача. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17). У Постанові Верховного Суду у складі другої палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року по справі № 211/1489/13-ц зазначено, що аналіз норми пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дає підстави дійти висновку про те, що громадяни вправі звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що позивачу належить автомобіль «TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 16.05.2018 року (а.с. 12). Працівниками поліції був зафіксований факт пошкодження автомобіля в результаті падіння дерева, а працівниками КП «Міськзеленбуд» була здійснена вирізка дерева, яке пошкодило цей автомобіль. Факт пошкодження автомобіля [PERSON] внаслідок падіння дерева, зафіксовано працівниками поліції Відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та [PERSON] було надано лист від 22.07.2022 року №436/1848ж на його звернення від 20.07.2022 року, з якого вбачається, що питання щодо відшкодування шкоди повинно вирішуватись в порядку цивільно-правових відносин та цивільного судочинства. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем повідомленням відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.07.2022 року №436/1848ж за наслідками розгляду звернення Позивача та дружини Позивача [PERSON] щодо пошкодження автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.46) Висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку №01/08/22 від 01.08.2022 року встановлено розмір збитків, який складає 84 407,60 грн. (а.с.15-43). За послуги\~експерта позивач,\~згідно рахунку\~№27/07\~від 27.07.2022\~року сплатив\~3920,00\~грн.\~(а.с.14). З метою встановлення балансоутримувача зелених насаджень за адресою: 49064, м. Дніпро, вул. Романа Шухевича, буд. 19, позивачем через представника зроблені адвокатські запити до Дніпровської міської ради, до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, до КП «Міськзеленбуд», до КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради. 08.08.2022 року вих.. №229 КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» надіслав відповідь на адвокатський запит від 02.08.2022 року №0208/22, в якому вказав, що зелені насадження за адресою: [ADDRESS] не перебувають на балансі КП «МІСЬКЗЕЛЕНБУД» (а.с.51). 11.08.2022 року вих.. № 3/5-830 Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надіслав відповідь на адвокатський запит від 02.08.2022 року №0208/22, в якому вказав, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває на балансі КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, що межі прибудинкової території за вказаною адресою не визначені, що прибудинкова територія та зелені насадження за вказаною адресою не перебувають на балансі КП «Міськзеленбуд», що рішень про передачу земельних ділянок за вказаною адресою у користування не виявлено. Також з вказаної відповіді встановлений факт того, що мещканці будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме громадянка [PERSON] , зверталися з запитом щодо видалення дерев, обрізання гілок. На запит [PERSON] . Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради надавалися відповіді про включення в графіки обстеження та видалення зелених насаджень за вказаною адресою, на 2019 рік, а потім на 2022 рік (а.с.52-53). Факт падіння дерева на автомобіль та зазначений висновок сторони в судовому засіданні не оспорювали. В зв`язку з вище викладеним, суд доходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт заподіяння матеріальної шкоди належному йому на праві власності згаданого вище транспортного засобу через падіння дерева, та розмір завданої шкоди, що не спростовано з боку відповідачів. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу відшкодування позивачу збитків, завданих пошкодженням належного йому на праві власності автомобіля внаслідок падіння на нього дерева на прибудинковій території багатоквартирного будинку у м. Дніпрі. Під час розгляду справи судом встановлено, що земельна ділянка прибудинкової території багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , не належить жодній організації або приватним особам, а тому суд приходить до переконання, що вона перебуває у комунальній власності та належить територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. При цьому суд також враховує, що доказів, що ця прибудинкова територія та об`єкти благоустрою зокрема дерево, яке впало на згаданий автомобіль, перебувають на балансовому обліку будь-якої організації, відповідачами не надано. Визначаючись щодо особи, яка має нести відповідальність за нанесену шкоду, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. За приписами п.п. 2, 3 ч.1 ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Згідно ч.2 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Частиною 4 статті 28 вказаного Закону, унормовано, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Положеннями ч.7 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Змістом норм ст.ст.10, 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», безпосереднє визначення балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності, до яких належить і проїжджа частина та її елементів належить до повноважень саме виконавчих органів місцевого самоврядування, які також мають здійснювати функції із забезпечення належного утримання та ремонту об`єктів благоустрою комунальної власності. Окрім цього, приписи пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини 1 статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказують, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача в тому числі контроль за станом зелених насаджень належить до віддання виконавчого органу міської ради. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважений орган місцевого самоврядування, який відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою м. Дніпро, вул. Романа Шухевича, 19 Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.12.2021 року по справі №755/194/13/20. Отже, в даному випадку саме Дніпровська міська рада є відповідальною особою за стан зелених насаджень за адресою м. Дніпро, вул. Романа Шухевича, 19 Згідно з розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Відповідно до пункту 9.1.11 Правил, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Покладаючи на Дніпровську міську раду обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди, суд враховує, що дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташовано на земельній ділянці, що віднесена до комунальної власності, тобто, його власником є територіальна громада міста, та виходить із відсутності даних, що дане дерево відповідно до вимог ч.5 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» перебуває на балансовому обліку виконавчого комітету чи будь-якої організації, в той час як організація роботи з цього питання проводиться виключно органами місцевого самоврядування. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року по справі №200/22129/16-ц. За змістом ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Окрім того, суд наголошує, що в судовому засіданні представником відповідача Дніпровської міської ради не доведена відсутність своєї вини у завданні шкоди транспортному засобу (який зазнав пошкоджень в результаті падіння дерева), що належить позивачу. Визначаючись із компенсацією за заподіяну моральну шкоду, суд виходячи із засад справедливості, розумності та співмірності, враховує, що внаслідок пошкодження автомобіля позивач тривалий час не мав можливості його використовувати за призначенням, у зв`язку з чим зазнав незручностей, порушився його звичайний спосіб життя, відповідно до довідки невропатолога, після пошкодження автомобіля перебував у стресовому стані з діагнозом «Депресивний комуляційний синдром нейрогенного характеру», був змушений пройти курс лікування (а.с.44). За таких умов, суд вважає за можливе стягнути з Дніпровської міської ради компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнути з Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 26510514) на користь [PERSON] ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 12 вересня 2005 року, РНОКПП [NUMBER] ): - заподіяну матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля (вартість ремонту автомобіля, з урахуванням ПДВ на запчастини та матеріали, без урахування ПДВ на роботи) у розмірі 84 407,60 грн.(вісімдесят чотири тисячі чотириста сім гривень 60 копійок): - витрати на проведення оцінки транспортного засобу та визначення розміру матеріальної шкоди, в розмірі 3920,00 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять гривень 00 копійок): - компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок). В задоволенні решти вимог відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1283,28 грн повинні бути стягнуті з відповідача Дніпровської міської ради на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial