Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Свої вимоги мотивувала тим, що виконавчим написом № 27176, що вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Також, виконавчим написом № 21895, що вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Позивач вважає, що вказані виконавчі написи вчинені приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.В. із порушеннями законодавства України, прав та законних інтересів позивача. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням норм\~статей 87-88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зокрема, позивач вважає, що приватними нотаріусами порушено вимоги законодавства щодо: змісту виконавчого напису; отримання обсягу документів та інформації, необхідних для вчинення виконавчого напису; безспірності заборгованості, яку вона взагалі заперечує. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги позову, просить його задовольнити, не заперечує пороти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив та відзив не подавав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі, відзив не подавали. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №27176 щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №002-10049-250713 від 25.07.2013, укладеного між боржником та Акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.04.2020 по 11.02.2021 в розмірі 23558,44 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17370,44 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 6188,00 грн; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Також, 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №21895 щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №001-10502-160614 від 16.06.2014, укладеного між боржником та Акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.04.2018 по 06.04.2021 в розмірі 22208,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16303,56 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 5904,44 грн; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Як зазначено у виконавчих написах, винесено його на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. на підставі згаданих виконавчих написів було відкрито виконавче провадження № 65105413 та №69559881 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості. У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12 та частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 18 ЦК України\~передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17. В обґрунтування позову позивач вказує, що нотаріуси вчиняючи спірні виконавчі написи, не пересвідчилися у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем за відповідними договорами. Позивач заперечує суму заборгованості за кредитними договорами. В матеріалах справи відсутні розрахунки заборгованості за договорами, суми нарахування боргу за період стягнення, графік платежів за договорами, як власне і самі договору. Відповідачем не надано доказів існування заборгованості саме в тому розмірі, що вказана у виконавчих написах. Також відсутні докази на підставі яких до відповідача перейшло право вимоги за кредитними договорами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріуси при вчиненні оспорюваних виконавчих написах не переконалися належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчими написами, чим порушили норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено\~після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Доказів нотаріального посвідчення кредитного договору №002-10049-250713 від 25.07.2013, укладеного між боржником та Акціонерним Товариством «Альфа-Банк», а також кредитного договору 001-10502-16062014 укладеного між боржником та Акціонерним Товариством «Альфа-Банк», правонаступником яких є ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», сторонами не надано. Таким чином, вчиняючи 24 лютого 2021 року виконавчий напис № 27176 та 15 червня 2021 року приватні нотаріуси Горай О.С. та [PERSON] неправомірно керувалися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Така правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду\~від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Зазначене вище також дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватними нотаріусами під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.7,8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved