Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.11.2011 у розмірі 42 158 грн 57 коп. станом на 22.02.2023 та 2 684 грн судових витрат по сплаті судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 травня 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою отримання банківських послуг, відповідач [PERSON] підписала заяву б/н від 03.11.2011. При укладанні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач, при підписанні анкети-заяви, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «умовами та правилами надання банківських послуг», «тарифами», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Таким чином, заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були їй надані для ознайомлення в письмовій формі. Позивач\~свої зобов`язання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~надавши відповідачеві\~кредитні кошти\~у розмірі,\~встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконувала за нею перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 22.02.2023 становить в загальному розмірі 42 158 грн 57 коп., яка складається з наступного: 34 328 грн 60 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7 829 грн 97 коп. заборгованість за простроченими відсотками. В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Разом з позовом представник позивача Гребенюк О.С. надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 01.06.2023, 27.06.2023, 21.08.2023, 14.09.2023 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу яка зазначена в позовній заяві та підтверджена як місце її реєстрації інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова від 04.05.2023, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 103, 106), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 95, 100). Заяв, клопотань тощо до суду від відповідача не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н від 03.11.2011 на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація позивача та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». З довідки, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що на підставі укладеного кредитного договору між позивачем та відповідачем № б/н від 03.11.2011, [PERSON] була видана кредитна картка\~ «Універсальна» -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 03.11.2011, термін дії якої до 08/15. В подальшому [PERSON] неодноразово отримувала наступні карти, а саме: 04.11.2013 карта «Універсальна» - № [NUMBER] термін дії якої до 08/17; 31.10.2015 - карта «Універсальна» - № [NUMBER] термін дії якої до 10/19; 08.11.2019 - карта «Універсальна» - № [NUMBER] термін дії якої до 09/23; 03.08.2020 картка «Універсальна» - № [NUMBER] термін дії якої до 06/24. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної кратки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що початковий кредитний ліміт складав 2 000 грн, який в подальшому неодноразово змінювався. Так, 16.02.2018 був збільшений до 8\~000 грн, 07.06.2019 до 18\~000 грн, 15.11.2019 до 32\~000, 03.08.2020 до 35 000 грн, а з 26.11.2022 кредитний ліміт становив - 0. На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, позивач, надав: анкету-заяву позичальника від 03.11.2011, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, витягу з Паспорту споживчого кредиту, підписаних [PERSON] , витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. За розрахунком банку станом на 22.02.2023 за [PERSON] утворилася заборгованість в загальному розмірі 42 158 грн 57 коп., яка складається з наступного: 34 328 грн 60 коп. заборгованість за кредитом, 7 829 грн 97 коп. заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. В добровільному порядку відповідачка не погашає наявну заборгованість. Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов `язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В довідці про\~умови кредитування\~з використанням\~кредитки «Універсальна»\~,\~55\~днів пільгового\~періодувід 03.11.2011, зазначена базова процентна ставка за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості та інші умови користування кредитною картокою, яка підписана [PERSON] . Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. ст.12,13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, суд встановив, що дійсно [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалась ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Отримані та використані позичальником кошти, згоду на отримання яких надавала відповідачка [PERSON] за б/н Договором від 03.11.2011, остання в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернула. За змістом частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved