Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Усенка А.В. звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Донецьку помер її батько [PERSON] , [INFO] . Його смерть підтверджується документами, що видані на території, яка є тимчасово не підконтрольною державній владі України внаслідок окупації. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищезазначена документація на території України є недійсною, тому вона позбавлена можливості зареєструвати смерть батька. Просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті - м. Донецьк. Ухвалою судді від 15.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15.09.2023 на 14:00 годин. Цією ж ухвалою витребувано від [PERSON] докази на підтвердження факту смерті [PERSON] в певний час та за певних обставин, а саме: копію свідоцтва про смерть, медичну документацію про смерть (медичне свідоцтво з додатками), що видані установами на території, яка є тимчасово не підконтрольною державній владі України внаслідок окупації. За клопотанням представника заявника розгляд справи відкладено на 21.09.2023 о 15:15 год. 19.09.2023 до суду надійшли витребувані ухвалою від 15.09.2023 документи. Від представника заявника надійшла заява в якій просить провести розгляд справи за їх відсутності, а заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьку, що підтверджується копією її паспорта громадянина України (ID-карта) № [NUMBER] , виданого 04.12.2019, орган, що видав - 2313. Згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 07.12.2019 № 368867-2019 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 30.06.1999. Як випливає з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 22.07.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 699, [PERSON] зазначений батьком [PERSON] . 08.08.2009 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 08.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 354. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2015 вказаний шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили 20.02.2015. 31.10.2019 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 31.10.2019 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 457. Отже, [PERSON] є донькою [PERSON] . Згідно з копією «свідоцтва про смерть [NUMBER] », виданого 10.03.2023 «Ленінським відділом ЗАЦС Донецького міського управління Міністерства юстиції», [PERSON] помер [INFO] в м. Донецьку у віці 64 років. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для проведення державної реєстрації факту смерті батька, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Донецьку. За наведених обставин вимоги заявниці суд вважає обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved