Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

04.07.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 травня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харков, Україна, актовий запис №147. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2000 року. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживає спиртними напоями, на цьому ґрунті у нього виникає агресія відносно неї. На її неодноразові прохання до відповідача змінити спосіб життя спосіб життя та перестати зловживати спиртними напоями, відповідач не реагує. Декілька років тому вона зверталася я до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, після чого відповідач просив її забрати, запевнивши, що змінить свою поведінку. Позивачка забрала позовну заяву, але відповідач не змінився він продовжував зловживати спиртними напоями, чим робив сімейне життя нестерпним. Така поведінка відповідача призвела до того, що позивачка втратила до нього почуття любові та поваги. З 2020 року вона з відповідачем однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Також позивачка зазначає, що на даний час шлюб між ними існує формально і його збереження є недоцільним. Після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище « [PERSON] » без змін. 06.07.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою від 10 липня 2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. 01.08.2023 року поштовою кореспонденцією до суду надійшла заява, в якій позивачка просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 01.08.2023 року поштовою кореспонденцією до суду надійшла заява, в якій відповідач просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 травня 2000 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харков, Україна, актовий запис №147 (свідоцтво серії [NUMBER] від 13 травня 2000 року) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя. При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. До суду клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачкою змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися ним, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 03 липня 2023 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved