Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] звернувся до суду із цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою, розірвання договору оренди земельної ділянки, а саме, просив суд стягнути з ТОВ «Відродження» на свою користь заборгованість з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021-2022 р.р. в сумі 20586,90, розірвати договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 1224255100:01:009:0045, укладений 26.05.2017 року між\~ [PERSON] та ТОВ «Відродження. Позов мотивований тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 2.6600 га, кадастровий номер 1224255100:01:009:0045. 26.05.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної зазначеної ділянки строком до 31.12.2027 року. Відповідач не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати. Так ТОВ «Відродження» не сплачено позивачу орендну плату за 2021-2022 роки. Заборгованість по виплаті орендної плати становить 17577,64 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Відродження» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] являється власником земельної ділянки загальною площею 2,6600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 1224255100:01:009:0045, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області. 26.05.2017 року між [PERSON] як власником земельної ділянки загальною площею 2,6600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 1224255100:01:009:0045 та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 31.12.2027 року. Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.\~\~ Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998р.№161-Х1У є спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК, належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У позові [PERSON] зазначає, що йому не виплачена орендна плата за користування земельною ділянкою за період 2021 -2022 роки, що складає з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені 20586,90 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачу вчасно та в повному обсязі сплачена орендна плата за договором оренди землі за 2022 рік, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 04.09.2023 рік (нараховано та сплачено ТОВ «Відродження» в грудні 2023 року 10546,58 грн. за мінусом податків 8788,82 грн) а доказів того, що позивачеві нараховувалась та не була сплачена орендна плата за 2021 рік суду взагалі надано не було. При цьому, ця ж відомость містить запис про виплату ТОВ «Відродження» на користь позивача у лютому 2023 року 10546,58 грн. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд приходить до висновку, що станом на день звернення позивача до суду з цим позовом та на протязі розгляду справи судом, позивачем не було надано належних та допустимих доказів несвоєчасної сплати орендної плати за 2021-2022 роки з боку відповідача. Таким чином, відсутність доказів несплати відповідачем орендної плати позивачу два роки поспіль не свідчить про наявність систематичного порушення відповідачем, взятих на себе за договором оренди зобов`язань щодо виплати орендної плати. Для розірвання договору з підстав, зазначених позивачем в позовній заяві повинна мати місце наявність факту систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати, та тільки ця підстава може бути підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК. Однак даний факт в ході розгляду справи підтверджений не був. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28.09.2016 у справі №6-977цс16 та від 12.12.2012 у справі №6-146цс12. У постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематичне невнесення орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематичне внесення орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові ВС від 02.05.2018 у справі №925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Таким чином, суд встановив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того факту, що відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата, як зазначалось вище, своєчасно не сплачується, що могло б свідчити про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін. Таким чином, вимоги позивача про стягнення орендної плати з урахуванням індексу інфляції та штрафних санкцій, розірвання договору оренди земельної ділянки не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed