Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

15 серпня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. В своїй заяві позивачка зазначила, що з 04 вересня 2015 року вона перебуваєла у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14.04.2022 розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, вказала, що позов підтримує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 04 вересня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується копією рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2022 року (а.с.13). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 04 вересня 2015 року (а. с. 10); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 09 липня 2019 року (а. с. 11); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 06 жовтня 2020 року (а. с. 12). Діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідач не надав суду доказів надання коштів на утримання спільних дітей, які проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1073,60 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved