Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.11.2022 року приблизно о 10 год. 45 хв. на вул.. Дніпропетровське шосе, навпроти онкодиспансера у м. Кривому Розі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO NEXIA, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля MG550, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу у адміністративній справі [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДПТ, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, MG550, реєстраційним номер [NUMBER] , власником якого являється позивач, завдані механічні пошкодження. Внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, позивачу завдана матеріальна шкода в розмірі 4484 грн. 07.11.2022 року позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «УНІКА» про відшкодування збитків згідно договору Каско №KRNYCPS-204F57D1 завданих в результаті ДТП. 14.11.2022 року, позивач звернулася до ФОП « [PERSON] », з метою придбання запчастин для її автомобіля МG550, реєстраційним № [NUMBER] , в результаті [PERSON] представив рахунок-фактуру №38 від 18 листопада 2022 року, в якому зазначалося з найменуванням запчастин, їх кількість, ціна, загальна сума, що підлягала сплаті 49\~190,00 грн. Давши згоду, позивач рахунок-фактуру за №38 та заказ - наряд за №3868 передала в страховую копанию «УНІКА» для виплат по страховому випадку. За усною домовленістю з [PERSON] про придбання запчастин до автомобіля, 14.11.2022 року позивачем з карти чоловіка на карту відповідача була перерахована сума 22\~406,00 грн. 29.11.2022 року Приватне акціонерне товариство «УНІКА» відповідно до страхового акту №5720937623 на підставі наявних документів та за умовами договору страхування №5720937623 від 15.05.2020 р. виплатило страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 36\~941,20 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на ФОП « [PERSON] ». Після отримання коштів на свій рахунок, відповідач ухилявся від виконання своїх обов`язків, на неодноразові звернення відповідав, що потрібно почекати запчастини до авто, а з 15.01.2023 рок взагалі припинив спілкування з позивачем. До теперішнього часу запчастини не були придбані. Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 59347 грн., перераховану на картку відповідача та завдану моральну шкоду у сумі 20000 грн., пов`язану з пережитим нервовим потрясінням, спричиненим оманою відповідача, позбавленням можливості розпоряджатися своїми коштами, котрі позивач заробляла довгий час, відсутністю матеріальних заощаджень. До того ж, протиправною поведінкою відповідача, у неї змінилася самооцінка, її не покидає почуття не визначеності, негативно це впливає на близьких людей. На теперішній час дома знаходиться її чоловік, котрий поранений і потребує догляду, поїздок до лікаря на перев`язки, це потребує матеріальних затрат. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст.\~280,\~282 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247\~ЦПК України\~вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, а відповідно до ст. 617 ЦК України ця особа повинна довести, що порушення зобов`язання сталося не з її вини. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно наявних матеріалів справи, що власником транспортного засобу MG550, 2012 року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , з реєстраційним номером [NUMBER] , є АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 15.05.2020 року. 13 травня 2020 року між позивачем та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу №KRNYА!00000219. Згідно копії договору фінансового лізингу від 13.05.2020 року, позивач [PERSON] отримала від АТ КБ «Приватбанк» у платне володіння та користування вищевказаний транспортний засіб на умовах фінансового лізингу. Цивільно-правова відповідальність АТ КБ «Приватбанк» застрахована на підставі Полісу добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №KRNYCPS-204F57D в страховій компанії Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія «УНІКА». Згідно з пунктами 1, 2, 3 цього договору ПрАТ\~СК\~«УНІКА» є страховик, АТ КБ «ПриватБанк» є страхувальник, [PERSON] є лізингоотримувач, разом - сторони. Страхова сума 173\~000,00 грн. Предметом договору страхування є майнові інтереси АТ КБ «ПриватБанк», що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням ТЗ «MG550» 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 04.11.2022 року на вул. Дніпропетровське шосе, навпроти онкодиспансера у м. Кривому Розі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля DAEWOO NEXIA, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля MG550, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті вказаної ДТП транспортний засіб MG550, реєстраційний номер [NUMBER] , отримав технічні пошкодження. У зв`язку із подією, 07.11.2022 року позивач як особа, у користуванні та володінні якої знаходиться автомобіль MG550, звернулася до Приватного акціонерного товариства «СК «УНІКА» про відшкодування збитків згідно договору страхування №KRNYCPS-204F57D1 від 15.05.2020 р., завданих в результаті ДТП. Надалі, з метою придбання запчастин для її автомобіля МG550, реєстраційним номер [NUMBER] , позивач звернулася до ФОП « [PERSON] ». [PERSON] є фізичною особою-підприємцем за основним видом економічної діяльності 33.17\~Ремонт і\~технічне обслуговування\~інших транспортних\~засобів та здійснює свою підприємницьку діяльність в місті Кривий Ріг. 14.11.2022 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено усний договір, відповідно до якого останній за кошти зобов`язався придбати запчастини до автомобіля MG550, реєстраційний номер [NUMBER] . Письмового договору з приводу вказаних робіт в якому б передбачалися права та обов`язки сторін, їх відповідальність, строки виконання робіт між сторонами не укладалося. Згідно рахунку-фактури №38 від 16 листопада 2022 року, який було надано відповідачем позивачу для звернення в страхову компанію, загальна сума, що підлягала оплаті за заміну запчастин, рихтовки та покраски автомобіля становить 49\~190,00 грн. Відповідно до замовлення-наряду за № 3868, виконавцем зазначено СТО «Гарант» м. Кривий Ріг, замовник - [PERSON] . За приписами ч. 1 ст. 990\~ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами\~ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено судом, після настання страхового випадку, відповідно до умов договору страхування, страховиком ПрАТ «СК «УНІКА» на рахунок ФОП « [PERSON] » 30.11.2022 р. виплачено страхове відшкодування згідно договору №KRNYCPS-204F57D1 від 15.05.2020 р. у розмірі 36941,20 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 058851 від 30.11.2022 р. Таким чином, суд вважає необгрунтованими позовні вимоги позивача про відшкодування відповідачем сплаченої суми страхового відшкодування на ремонт транспортного засобу в розмірі 36941,20 грн. Оскільки, страхова виплата на рахунок відповідача була здійснена страховою компанією, а не позивачем, і останя не має права на повернення вказаних коштів у зв`язку із неналежним в конанням зобов`язань відповідачем при даних обставинах. Так, спірні правовідносини врегульовані положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~та спеціальними підзаконними нормативними актами, які регламентують діяльність у сфері надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісних транспортних засобів, зокрема, Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених\~Наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 615, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2014 року за № 1609/26386. Таким чином, враховуючи правовідносини сторін та положення діючого законодавства, то фактично між сторонами був укладений договір на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, який за своєю правовою природою є договором підряду. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст.837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 866 Цивільного кодексу України визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 873 вказаного Кодексу, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч. 1ст. 611\~ЦК України). За змістом ч. 1 ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. На підставі п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~позивач [PERSON] за правовідносин, що склалися між сторонами, є споживачем послуг з ремонту автомобіля. Відтак, позивач маючи потребу в проведенні огляду та ремонтних робіт транспортного засобу, а саме: «MG550, реєстраційний номер [NUMBER] , з метою отримання відшкодування виплат по страховому випадку, звернулась до відповідача із запитом на проведення таких робіт. Після огляду автомобіля позивача, відповідачем було складено замовлення-наряд № 3868, в якому відповідачем було визначено орієнтовний перелік необхідних робіт з ремонту транспортного засобу позивача та придбання запчастин до нього, про що в подальшому сторонами було укладено усний договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу. Разом з тим, відповідач при закупці запчастин та проведенні ремонтних робіт не попереджав позивача, а також не припиняв проведення ремонтних робіт, у зв`язку з виникненням непередбачених і незалежних від виконавця наслідків виконання вимог замовника щодо надання послуг з ремонту автомобіля. Приписами ч. 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом». Взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг регулюються «Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів» затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 № 615, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 17.12.2014 р. за № 1609/26386 (надалі Правила № 615). Частина 2 Розділу VI Правил №615 передбачає, що виконавець негайно попереджає замовника і до прийняття узгодженого з ним рішення призупиняє виконання робіт у разі: виявлення дефектів КТЗ чи непридатності для застосування наданих замовником матеріалів і складових частин КТЗ; виникнення не передбачених і не залежних від виконавця наслідків виконання вимог замовника щодо надання послуг технічного обслуговування і ремонту КТЗ. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. За змістом ч. 1 і ч. З ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За наведених вище обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме: в частині повернення коштів, перерахованих на рахунок відповідача, стягнувши з відповідача перераховану на його картковий суму в розмірі 22406,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачці немає, а відтак у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України). З урахуванням частково задоволеної судом позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди та відмова у стягненні моральної шкоди, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 405,28 грн. (37,75 % від розміру задоволених вимог майнової шкоди).

Outcome: partial