Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

В липні 2023 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов [PERSON] до акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард»), в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард» Міхно С.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Позовна заява мотивована тим, що 08.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис № 4724 щодо стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 115796472 від 16.03.2015 року за період з 17.04.2018 по 17.05.2018 року в сумі 9301,85 грн., в т.ч.: 7441,48 грн. заборгованість за кредитом, 1860,37 грн. заборгованість за відсотками. Також, заборгованість за вчинення виконавчого напису склала 1100,00 грн., у зв`язку з чим загальна сума заборгованості позивача становить 10401,85 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № 65277624 з його примусового виконання. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з грубим порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. На підставі викладеного, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4724, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 08.04.2021 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 115796472 від 16.03.2015 року за період з 17.04.2018 по 17.05.2018 року в сумі 9301,85 грн., а також стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. докази у справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів, які були підставою вчинення виконавчого напису від 08.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4724, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором у сумі 9301,85 грн. 04.08.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивачем не було надано до суду контрозрахунку заборгованості на підтвердження своїх тверджень про недотримання нотаріусом принципу безспірності. Кредитний договір укладено у простій письмовій формі, оскільки чинним законодавством не вимагається обов`язкове його нотаріальне посвідчення. Позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні позову. Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 08.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4724, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 115796472 від 16.03.2015 року, укладеним нею з «ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», що підтверджується копією виконавчого напису в матеріалах справи. Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.04.2018 року по 17.05.2018 року. Сума повної заборгованості складає 9301,85 грн., в т.ч.: заборгованість за сумою кредиту - 7441,48 грн., заборгованість за процентами -1860,37 грн., плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.. За вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом отримано плату зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» склала 10401,85 грн. (а.с. 9) Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. від 26.04.2021 року, копія якої міститься в матеріалах справи, відкрито виконавче провадження № 65277624 на підставі виконавчого напису № 4724, виданого 08.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 10401,85 грн. (а.с. 8-9) На підставі заяви [PERSON] на оформлення лояльного кредиту по кредитному договору № 115796472 від 13.03.2015 року, між ПАТ «Банк Форвард» та позивачкою було оформлено кредитний договір № 115796472 на суму 8288,94 грн. з розміром процентної ставки 55,00 % річних, зі строком дії - 1096 днів (з 16.03.2015 по 16.03.2018 року). (а.с. 10) За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З матеріалів справи щодо виконавчого напису від 08.04.2021 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22.02.2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Як вбачається з копії наданого до суду виконавчого напису № 4724, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08.04.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 08.04.2021 року стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Для застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною. На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2023 року про витребування доказів у справі, а саме: належним чином засвідчених копій матеріалів, які були підставою вчинення виконавчого напису від 08.04.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4724, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором у сумі 9301,85 грн., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. до суду надано не було. Водночас, вказане не перешкоджає вирішенню між сторонами спору по суті на підставі наявних у справі доказів, які в повній мірі підтверджують наявність оспорюваного виконавчого напису № 4724, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 04.08.2021 року, та відкритого на підставі нього виконавчого провадження № 65277624 з його примусового виконання. Окрім того, суд також відхиляє доводи відповідача щодо ненадання позивачем до суду контрозрахунку заборгованості, оскільки відповідачем також не було надано до суду доказів, зокрема, які б містили розрахунок заборгованості позивачки на підтвердження дотримання нотаріусом принципу безспірності щодо наявної у [PERSON] заборгованості. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Так, доказів на підтвердження наявності заборгованості [PERSON] перед АТ «Банк Форвард»» та її безспірності, а також розрахунку безспірної заборгованості на час звернення відповідача до нотаріуса, з якого можливо було б встановити момент прострочення кредитного зобов`язання, відповідачем до суду надано не було. Також, відповідачем не надано доказів надіслання та вручення боржнику повідомлень про порушення кредитного зобов`язання, письмової вимоги про усунення такого порушення. Окрім того, матеріали справи також не містять підтвердження направлення [PERSON] повідомлень про вчинення відносно неї виконавчого напису. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). У той час, суд враховує, що оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинявся нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, останній мав реальну можливість надати їх до суду з метою доведення безпідставності позовних вимог позивача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. письмових пояснень до суду не надала. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, виконавчий напис № 4724, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 08.04.2021 року, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 115796472 від 16.03.2015 року за період з 17.04.2018 по 17.05.2018 року в сумі 9301,85 грн., підлягає скасуванню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved