Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку - частку (пай), в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, про прийняття якої, спадкоємцем [PERSON] було заявлено до нотаріальної контори, про видачу свідоцтва про право на спадщину, право на яку належало померлій [PERSON] . Він фактично прийняв спадщину, але юридично, за обставин які від нього не залежали не оформив. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на майно належне йому. В свою чергу, вона подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, на що отримала відмову, так як не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно та їй було роз`яснено, право звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 17.02.2023 року винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Позивачці надано десятиденний строку з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків. 14.03.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 29.06.2023 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Пояснила, що після смерті батьків вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона не надала правовстановлюючих документів, оскілки її батько після смерті її матері не встиг оформити спадкове майно та отримати правовстановлюючі документи, а тому овна вимушена звернуться до суду з даним позовом. Представники відповідачів Обухівської міської ради Київської області та Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. Представниця відповідача ПАТ «Обухівське» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні, пояснила, що оскільки померлий батько позивачки не оформив своє право на спірні земельні ділянки, а тому вони відносяться до державної власності, а протоколи та витяги, на які позивачка посилається в своєму позові є недопустимими доказами. Вислухавши позивачку, представницю відповідача ПАТ «Обухівське», перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] працювали в ПАТ «Обухівське» (радгосп, радгосп-комбінат «Петровський», «Обухівський»), що підтверджується трудовими книжками, довідками, протоколами, і звільнилися з роботи у зв`язку з виходом на пенсію. Відповідно до рішення Обухівської районної ради від 27.12.2013 року ПАТ «Обухівське» передано в постійне користування землі сільськогосподарського призначення, які знаходяться в адміністративних межах Обухівської міської ради та підлягають розподілу до розпаювання на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 року. Протоколом загальних зборів № 2 від 05.03.2010 року та протоколом загальних зборів № 3 від 22.02.2014 року було вирішено провести процес розпаювання та приватизації земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай). В процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь радгоспу-комбінату «Обухівський» (у подальшому - ПАТ «Обухівське») [PERSON] та [PERSON] , як працівники ПАТ «Обухівське» були внесені до списку осіб, які мають право на земельні частки (пай), [PERSON] розміром 3,4026 га згідно схеми поділу земель під № 402, кадастровий номер: 3223110100:06:006:0016, та [PERSON] розміром 3,4711 га згідно схеми поділу земель під № 323, кадастровий номер: 3223110100:06:004:0051, які розташовані на території Обухівської міської ради Київської області. Списки з розмірами часток (паїв) були подані до Обухівської районної державної адміністрації Київської області для затвердження та видачі сертифікатів, однак сертифіката та державного акта на імена [PERSON] та [PERSON] не було виготовлено. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 365 від 08.12.2015 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське». Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів, розпорядженнями райдержадміністрації, рішенням Обухівської районної ради, корінцем для жеребкування, державним актом на право постійного користування землею, схемою поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське» та іншими матеріалами справи. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.09.2008 року. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, про прийняття якої, спадкоємцем [PERSON] було заявлено до нотаріальної контори, про видачу свідоцтва про право на спадщину, на земельну ділянку частку (пай) № [NUMBER] з площею 3,4026 га, кадастровий номер: 3223110100:06:006:0016, право на яку належало померлій [PERSON] . Він фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив. [INFO] помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2014 року. Після його смерті відкрилась спадщина на майно належне йому, на земельну ділянку частку (пай) № [NUMBER] з площею 3,4711 га, кадастровий номер: 3223110100:06:004:0051 та на земельну ділянку частку (пай) № [NUMBER] , яка належала її матері [PERSON] з площею 3,4026 га, кадастровий номер: 3223110100:06:006:0016. В свою чергу, позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки, частки (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки частки (пай), у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, відносно майна [PERSON] має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), яку [PERSON] набув за життя та відносно якої не було завершено оформлення правовстановлюючих документів. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів справи таких спадкоємців не встановлено, позивачці не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, що перешкоджає позивачці реалізувати свої передбачені законом права щодо невизнаних прав позивачки, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право померлих на земельні частки (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належних правовстановлюючих документів не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельний пай, як пайщика ПАТ «Обухівське». При цьому позивачка довела належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд вважає доведеними посилання позивачки щодо наявності у неї права на спадщину [PERSON] , а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачки як спадкоємця визнання за нею права на земельну частку (пай). При цьому, суд вважає саме такий спосіб захисту прав та законних інтересів позивач належним і ефективним, тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підставними. Однак, в іншій частині неконкретизовані і необґрунтовані вимоги позову не підлягають задоволенню. Так, незважаючи на роз`яснення суду, позивачка позовні вимоги під час судового розгляду не змінила і не уточнила, наполягала на вирішенні справи в межах сформульованих нею вимог, тому позовні вимоги щодо визнання права на земельну ділянку залишились неконкретизованими і недоведеними, оскільки достатніх відомостей і доказів на підтвердження факту виникнення у спадкодавця права власності чи іншого речового права на сформовану земельну ділянку як об`єкт цивільного обороту не наведено і не подано. Відтак, судом не встановлено факту належності спадкодавцям права на земельні ділянки, однак встановлено факт належності їм прав на земельну частку (пай). Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки обставини, покладені в основу позову, були підтверджені переконливими, належними і допустимими доказами, не були підставно спростовані відповідачем. Заперечення відповідача ґрунтуються на оспоренні ним процедур розпаювання земель ПрАТ «Обухівське» в межах інших судових справ різної юрисдикції, однак подані ним судові рішення не дають достатніх підстав вважати таке розпаювання таким, що не відбулося, а правові наслідки для спадкоємців як пайовиків у вигляді виникнення права на земельну частку (пай) такими, що не наступили. Сутність вирішених іншими судами спорів і зміст задоволених в межах інших судових справ позовних вимог не є достатніми для висновку про виникнення правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні саме цього позову, який поданих на захист прав та законних інтересів спадкоємця пайовиків колишнього радгоспу-комбінату «Обухівський». Ні позивач як спадкоємець, ні спадкодавці не були залучені до участі в розгляді інших судових справ, рішення по яким покладені в основу заперечень проти позову. Преюдиційного значення для вирішення цього спору подані відповідачем рішення судів у інших справах не мають. Ні в межах інших судових справ, ні у іншому встановленому законом порядку права спадкодавців позивача на земельну частку (пай) не оспорювались, не припинялись і не скасовувались. Посилання представниці відповідача на непредставлення позивачкою окремих оригіналів письмових доказів, які не знаходились і не могли знаходитись у володінні позивачки, є необґрунтованими і не породжують сумнівів у достовірності викладених у таких письмових доказах відомостей і обставин, доказів на існування протилежної або відмінної від наявної у поданих позивачкою документах інформації суду не подано, отже відповідні відомості і обставини відповідачем не спростовано. За таких обставин, доводи відповідача приватного акціонерного товариства «Обухівське» у межах розгляду саме цього судового спору є непереконливими і необґрунтованими. Інші відповідачі заперечень проти позову не подавали, покладені в основу позову обставини не оспорили. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачки, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачки шляхом визнання права відносно земельних часток (пай). За таких обставин, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial