Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представник\~позивача [PERSON] ,\~яка діє\~від імені\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просять:\~встановити факт,\~що [PERSON] \~постійно проживала\~ з\~матір`ю [PERSON] ,\~ на\~час відкриття\~спадщини після\~її смерті-\~ [INFO] включно\~за адресою:\~ [ADDRESS] ; встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0072665 від 30.08.1996 року, виданий Роменською районною державною адміністрацією Сумської області та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.08.1996 року за № 678, належить [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка належала їй, як спадкоємиці після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,78 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0072665 від 30.08.1996 року. Позивачка є спадкоємицею І черги після смерті своєї матері. Проте оформити її у нотаріальному порядку вона не може, оскільки не підтверджується факт її постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини, так як [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою [ADDRESS] , також виявлено помилку у правовстановлюючому документі та вказано на необхідність звернення до суду для можливості оформлення спадщини. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили про його задоволення. Представник відповідача в заяві до суду просив справу слухати без його участі, прийняти рішення на підставі поданих та наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив його задовольнити. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідка, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим ВДРАЦС по м. Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 28.11.2011 року(а.с. 9). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.1956 року, виданим Роменським райбюро ЗАГС Сумської області, свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.10.1981 року серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Роменського міськвиконкому Сумської області (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка належала їй, як спадкоємиці після смерті чоловіка [PERSON] , та складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,78 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0072665 від 30.08.1996 року(а.с. 20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.05.1997 року, виданим відділом РАГС міськвиконкому міста Ромни Сумської області(а.с. 10). Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.1955 року, виданим Генеральним Консульством СРСР в Констанці(а.с. 11). Факт часткового оформлення спадкових прав підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.07.2004 року, виданим державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Школяренко О.О., та Витягом зі Спадкового реєстру від 14.06.2023 року № 72815340, виданим приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Колісник С.М.(а.с. 12-13). Рідний брат позивачки [PERSON] повідомив, що спадщину після смерті матері [PERSON] не приймав і на неї не претендує, що підтверджується заявою до органів нотаріату від 13.06.2023 року (а.с. 19). Відповідно до Витягів зі Спадкового реєстру від 14.06.2023 року № 72815195 та № 72815212, виданими приватним нотаріусом Колісник С.М. підтверджується відсутність спадкової справи та заповіту [PERSON] (а.с. 17-18). Письмовою консультацією нотаріуса від 14.06.2023 року № 195/01-16 на підставі поданих документів та даних Спадкового реєстру констатовано пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів її прийняття шляхом спільного проживання, також виявлено помилку у правовстановлюючому документі та вказано на необхідність звернення до суду для можливості оформлення спадщини(а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу дійсно проживала разом з матір`ю за адресою своєї реєстрації - [ADDRESS] , оскільки мати у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, тому позивачка є такою, що прийняла спадщину, але оформити її у нотаріальному порядку вона не може, оскільки не підтверджується факт її постійного проживання з померлою на час відкриття спадщини, так як [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , підтвердила, що тривалий час і до смерті [PERSON] проживала разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , оскільки хворіла та потребувала стороннього догляду. Згідно ч. 6 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року "Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення" в\~\~порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством\~\~не\~\~передбачено\~\~іншого\~\~порядку\~\~їх встановлення; заявник не має\~\~іншої\~\~можливості одержати або відновити загублений\~\~чи\~\~знищений\~\~документ,\~\~який\~\~посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення\~\~факту\~\~не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.\~273\~ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що невірне зазначення прізвища [PERSON] в правовстановлюючому документі пояснюється помилкою в одній літері. Разом з тим, з вищевказаного свідоцтва про право на спадщину вбачається належність спадкодавцю житлового будинку у с. Коржі Роменського району Сумської області, за місцем видачі сертифікату на земельну частку (пай), саме в АПТЗТ «Україна» в с. Коржі, де і працював [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації свого спадкового права, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником. Враховуючи встановлені судом обставини, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для задоволення заява.

Outcome: approved