Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

У листопаді 2022 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради і просила визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивовано тим, що у грудні 2021 року померла її знайома [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] . У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в країні, знаходження смт. Коротич Харківського району, де проживала [PERSON] з трьома дітьми, в зоні бойових дій, після обстрілу , необхідності лікування через втрату зору на одне око у доньки, вимущена була виїхати 27.04.2022 до м.Полтави. У жовтні 2022 року , приїхавши на декілька днів в місто , дізналась, що померла її знайома [PERSON] . Оскільки необхідно було вивезти з подвірря кіз, які знаходились у [PERSON] , позивач прибула за місцем проживання спадкодавця та виявилося, що будинок не закритий, в ньому пошкоджено дах.Під час ремонту даху, сусідка принесла папку з документами померлої, в якій виявився заповіт на користь [PERSON] , про що позивач не знала. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини , їй відмовлено у проведені нотаріальної дії, оскільки на два дні пропущено строк звернення. Відповідач-Харківська міська рада, не погодившись з позовом, надав відзив, в якому стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази смерті [PERSON] , а звернення до нотаріальної контори позивача мало місце лише 14.10.2022 при встановленому строку до 12.06.2022, тому [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину.Незнання про існування заповіту не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви. Перебуваючи у м.Полтава позивач, як зазначає представник відповідача, мала можливість подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку або звернутись із заявою про прийняття спадщини до будь-якого приватного нотаріуса. Незнання положень законодавства не звільняє її від наслідків, які можуть настати, а саме неприйняття спадщини у вигляді приватного будинку ( а.с. 23-24). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 28.07.2023, за клопотанням представника позивача, витребувані з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори відомості зі спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори), інформація про спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( а.с. 110). Суд, вислухавши вступне слово і пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована у буд. [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) 13 грудня 2021 ( а.с. 29). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеренковим В.О. 02 квітня 2021 року, яким все належне їй майно ( нерухоме та рухоме), де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] . У зв`язку з тим, що заповідач не могла власноруч підписати заповіт через слабкість рук, за її проханням, в її та нотаріуса присутності, заповіт підписаний [PERSON] за містом знаходження заповідача ( через хворобу-гангрена ніг).Заповіт є чинним ( а.с. 7,113-114). Як вбачається з інформації Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 11.08.2013 № 1292/02-14/П, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 401П/2022, за заявою [PERSON] від 14.10.2022 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою від 14.10.2022 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона спадщину не прийняла , протягом 10 місяців з дня смерті спадкодавця заяву не подала. Крім того, нею не подано документів, що підтверджують право власності, належності цього майна спадкодавцеві. Інших заяв в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадшину не видавалось ( а.с. 6, 112,115). Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 05.04.2021 житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] . 24.03.2021 [PERSON] видала довіреність, якою уповноважила [PERSON] бути її представником з питань оформлення спадщини після померлого у 1983 році її батька [PERSON] ( а.с. 56-59,61). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку, позивач зазначила, що вона не була обізнана про залишення [PERSON] заповіту, через військову агресію Росії проти України, розпочату 24.02.2022, виїхала за межі Харківської області у квітні 2022 та повернулась тимчасово у жовтні 2022 року . Саме тоді , під час ремонту даху у будинку, коли їй принесла сусідка папку з документами померлої [PERSON] , дізналась про заповіт.На підтвердження своїх доводів [PERSON] надала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у м.Полтаві від 27.04.2022 ( а.с. 8). Крім того, позивач зазначила, що вона не мала можливості раніше приїхати, тому як доглядала за дочкою, яка перенесла декілька операцій у м.Києві, є інвалідом дитинства, що підтверджується виписками із медичних карт стаціонарного хворого та висновками спеціалістів ( а.с. 70-85,103-106). Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог. Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини , невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Разом з тим, суд вважає слушними доводи позивача щодо причини несвоєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через необізнаність про наявність заповіту, оскільки вона не є спадкоємцем за законом і про своє право спадкування за заповітом дізналась у жовтні 2022 року та відразу звернулась до нотаріальної контори. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у разі доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18, 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 , від 21 жовтня 2021 року у справі № 643/13260/19 , від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. З огляду на встановлені обставини, враховуючи свободу заповіту, дотримуючись захисту прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що наявні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено позивачем із об`єктивних, поважних, незалежних від неї причин. На підставі викладеного і

Outcome: approved