Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

04 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 18 червня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис №205. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дітей надає, однак не регулярно, хоча має таку можливість, є військовослужбовцем. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем. Вважав можливим розгляд справи по суті, хоча він є військовослужбовцем. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 червня 2014 року зареєстрували шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №205. Даний факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 червня 2014 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21 серпня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №550), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21 серпня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №551). Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з матір`ю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 04.08.2023 року відповідач [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , однак фактично з сім`єю не проживає. Відповідач працездатний, є військовослужбовцем, інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Разом з тим, відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені\~стягувачем\~аліментів витрати\~платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей щомісяця в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але на кожну дитину не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову 04.08.2023 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved