Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому вказує, що 20.08.2019 року, між сторонами був укладений шлюб. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . В даний час донька проживає разом із матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Позивачка зазначає, що на даний час перебуває у відпуцстці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює. Вказує, що утримання дитини потребує значних витрат, а відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу. Також позивачка зазначає, що відповідач перебуває на службі у Збройних силах України та отримує значний дохід, у зв`язку із чим вважає, що він має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки до її повноліття, а також на утримання дружини до досягнення їхньою донькою трирічного віку. Вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не запернечувала. Відповідач в судове засіданні не з`явився, хоча і був повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. ст.280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги належать задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 20.08.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.2021 року у сторін по справі є донька - [PERSON] , [INFO] Із пояснень представника позивача, а також довідки Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради № 552061/2 від 19.07.2023 року встановлено, що малолітня донька сторін проживає разом із [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності в Україні 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина те, що відповідач, зі слів позивача офіційно не працює, бере до уваги обов`язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із тим, позивач просить стягнути аліменти у розмірі 25% від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Однак, нормами СК України не передбачено стягнення аліментів у відсотковому співвідношенні до отриманих доходів. Як зазначено у ст. 183 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу матері чи батька або у твердій грошовій сумі, як зазначено у ст. 184 СК України. Враховуючи, що законодавством не передбачено стягнення аліменти у відсотках, суд приходить висновку про необхідність стягнути аліменти у частці від доходу відповідача. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, суд приходить висновку, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей. Окрім того, статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Верховного Суду України від 28.02.2018 року у справі №130/2233/15-ц зазначено, що тягар доказування можливості платника надавати матеріальну допомогу покладається на позивача. Позивачка просить стягнути із відповідача 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку на її утримання. На підтвердження вказує, що відповідач перебуває на службі у Збройних силах Ураїни та отримує значний дохід, отже має змогу надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням [NUMBER] виданого 05.06.2019 року. Будь-яких інших доказів на підтвердження місця роботи відповідача та/чи його матеріального стану, матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, відсутність належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження достатності доходів відповідача,

Outcome: partial