Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Своєчасно та в повному обсязі не оплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в зв`язку з чим за період з 01 травня 2017 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість в сумі 48055 грн 41 коп. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13.07.2023 скасоване заочне рішення, прийняте у даній справі, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову. Додатково пояснила, що вона та матір [PERSON] тривалий час не проживають за вказаною адресою та не користуються послугами позивача, не мають доступу до квартири, хоча і зареєстровані у ній. У квартирі проживає її батько [PERSON] , з яким ані відповідачка, ані її матір не підтримують відносин. Зазначає, що послугами. Які надаються позивачем, фактично користується [PERSON] , саме він повинен їх оплачувати. Не має можливості узгодити показання лічильників та здійснити їх повірку, оскільки не має доступа до квартири. Договір між відповідачкою та позивачем не укладався. За вимогами пропущено трирічний строк позовної давності. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив не подали, клопотання та заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18.06.2019 ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21 грудня 2019 року «Про встановлення розмірів внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго» встановлено розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі згідно з додатками 1,2 до цього рішення; доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» нарахування внесків здійснювати за кожен календарний квартал. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» надає населенню м. Суми послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання і центрального опалення відповідно до «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до довідки МЄІРЦ № 348/07112022-30121899 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (неповнолітня). Відповідачка [PERSON] змінила прізвище на Великодна, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 123). Мешканці квартири користуються послугами ТОВ «Сумитеплоенерго» з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вчасно та у повному обсязі за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим їх заборгованість перед позивачем за період 01 травня 2017 року по 31 жовтня 2022 року складає 48055 грн 41 коп. (а.с.5-9). Зазначена заборгованість підтверджується оборотною та обіговою відомостями по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» послуги . Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно з пунктом 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21\~липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Частиною 1\~ст.543 ЦК України\~передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань у них виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачами не надано доказів здійснення такої оплати. Доводи [PERSON] , що вона не є власниками житлового приміщення в якому вони зареєстровані, є непереконливими, оскільки відповідно до положень\~ст. 64 ЖК України, обов`язок зі сплати житлових послуг виникає у всіх повнолітніх осіб, які у встановленому законом порядку вселилися в це житлове приміщення та є його користувачами. Судом встановлено, що [PERSON] та її мати протягом усього періоду, за який нарахована заборгованість, були зареєстровані у вказаному житловому приміщенні. Не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості із [PERSON] та [PERSON] і те, що вони не проживали у вказаній квартирі у спірний період, так як права користування цим житловим приміщенням, вони не втратили . Доказів на підтвердження того, що їм вчиняються перешкоди у проживанні в цій квартирі суду надано не було. Відповідно до п. 37, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830\~споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому Доказів на підтвердження того, що відповідачі зверталися до надавача послуг із письмовими зверненнями про відмову від отримання послуг з централізованого опалення чи гарячого водопостачання, або повідомляли про тимчасову відсутність у житловому приміщенні, вони не надавали. Судом встановлено, що плата за гаряче водопостачання нараховувалися за нормами споживання відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в житловому приміщенні, тобто і на цих відповідачів. Суду не надано доказів звернення відповідачів до надавача послуг з приводу повірки лічильників та передачі їх актуальних показань. \~ Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відносно доводів відповідача про пропущення строку позовної давності суд зазначає таке. Так, відповідно до ст.ст.\~256,\~257\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч.ч. 3 та 4\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності з 02 квітня 2020 року\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~доповнено пунктом 12 такого змісту, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Законом\~№ 2120-IX\~від 15.03.2022 \~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~доповнено пунктом 19 такого змісту: 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені\~статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Беручи до уваги що платежі за спожиті нараховані за період з травня 2017 року по грудень 2022 року включно, враховуючи положення наведених вище норм ЦК України, строк давності за завленими вимогами не є пропущеним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 44520 грн 87 коп., внески за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії в сумі 86 грн. 92 коп., плати за абонентське обслуговування в сумі 500 грн. 68 коп., за теплову енергію на функціонування ГВП в сумі 330 грн. 38 коп. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо інфляційних витрат в сумі 2024,57 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 591,99 грн. (а.с.10-12), оскільки така відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання прямо передбачена законом ст. 625 ЦК України. Інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані за період до 23.02.2022, що відповідає положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту і з відповідачів необхідно стягнути заборгованість з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних, що виникла за період з 01 травня 2017 року по 31 жовтня 2022 року. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн, тобто по 827 грн 00 коп. з кожного з них (2481 грн /3), оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено.

Outcome: approved