Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та просила суд постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 282989712214, кадастровий номер: 1221486200:11:014:0003, площа 0.1718 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації за 1\\2 частину автомобіля "Opel Astra", 2006 року випуску, тип - легковий, хетчбек, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , повна маса - 1820, маса без навантаження - 1330, об`єм двигуна -1248, тип пального - D, суму 65 000 грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 4 000 гривень 00 коп. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала(а.с.106), надано відповідь на відзив(а.с.90-91). Представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.42) надав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, заперечував щодо задоволення позовних вимог(а.с.107), надано відзив на позовну заяву(а.с.56-85) та заперечення(а.с.95-96). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що сторони з 14 лютого 2004 року по 29 вересня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська(а.с.4-5). Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно, яке складається з: автомобіля "Opel Astra", 2006 року випуску, тип - легковий, хетчбек, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , повна маса - 1820, маса без навантаження - 1330, об`єм двигуна -1248, тип пального D(а.с.11) та земельної ділянки яка розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 282989712214, кадастровий номер: 1221486200:11:014:0003, площа 0.1718 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та була зареєстрована за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 07 травня 2020 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] (а.с.25-26, 60). Згідно п. 1.9 договору купівлі-продажу укладеному між [PERSON] та [PERSON] зазначена земельна ділянка придбана [PERSON] в особисту власність за особисті кошти, про що отримана відповідна заява дружини [PERSON] , викладена у вигляді нотаріально посвідченої заяви, яка зберігається у справах нотаріуса. У відповідності\~до ст.\~57\~СК України\~\~особистою приватною\~власністю дружини,\~чоловіка є: майно,\~набуте нею,\~ним до\~шлюбу; майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але на\~підставі договору\~дарування або\~в порядку\~спадкування; майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але за\~кошти,\~які належали\~їй,\~йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 19, 23, 24 своєї Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу; вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Відповідно до правової позиції ВСУ, висловленої у постанові від 03.06.2015 року № 6-38цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст. 60 СК України,\~та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма ст. 60 СК України\~вважається правильно застосованою. У постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-3037цс15 вказано, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається спільне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України). Відповідно до\~положень\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації за 1\\2 частину автомобіля "Opel Astra", 2006 року випуску, тип - легковий, хетчбек, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , повна маса - 1820, маса без навантаження - 1330, об`єм двигуна -1248, тип пального - D, суму у розмірі 65 000 грн. 00 коп., в іншій частині позовних вимог відмовити, оскільки згідно з положеннями чинного законодавства та відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, земельну ділянку позивачем було придбано у особисту приватну власність, що підтверджено у самому договорі позивачкою. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial