Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

23 грудня 2021 року позивач звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила про те, що у листопаді 2021 року за місцем роботи позивача їй було повідомлено про відкриття щодо неї виконавчого провадження № 66776960 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 21 травня 2021 року. Отримавши копію постанови позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною за заявою ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Відповідач про намір звернутися з заявою про вчинення виконавчого напису позивача не повідомляв, вимоги про сплату заборгованості не надсилав. До суми, яка стягується відповідачем включено не лише тіло кредиту, а і відсотки за його користування та комісію банку, з якими позивач не погоджується та вважає їх нарахованими помилково. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений приватним нотаріусом із порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 у чинній редакції, а тому просить позов задовольнити. Крім того, зазначає, що виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, яка не є безспірною. Більш того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 23 грудня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 31 січня 2022 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року залучено до\~участі у\~справі у якості третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича та витребувано докази у справі у виді належним чином засвідченої копії нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною виконавчого напису за № 34751 від 21 травня 2021 року, за яким стягнуто з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» заборгованість у розмірі 5\~289,37 гривень. 18 липня 2023 року судом отримано доказ у виді копії виконавчого напису. Листом Київського обласного державного нотаріального архіву філії № 1 повідомлено про відсутність інших документів у нотаріальній справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, 26 травня 2023 року подала до суду заяву, у якій просила цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, неявкою третіх осіб, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 21 травня 2021 року, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 34751, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором 904073286 від 21 березня 2020 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договорами 94 від 19 серпня 2020 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, реєстр прав вимоги № 5 від 16 квіти 2021 є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» - Стягувача, заборгованості за Кредитним договором 904073286 від 21 березня 2020 року за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року в сумі 4 089,37 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 1 499,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2\~590,37 грн. Також стягнуто плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 1200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 5 289,37 грн /а.с.96/. З даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 10 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66776960. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 12 жовтня 2021 року вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження № 66776960, яке перебувало в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І. А. вказано виконавчий напис № 34751 від 21 травня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 5 289,37 грн /а.с.17/. Наказом Міністерства юстиції України від 01 листопада 2021 року № 3897/5 анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] /а.с.14/. З відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 листопада 2021 року № ПІ-К-11-13/745/6.3 вбачається, що нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. припинено з 02 листопада 2021 року /а.с.15/. 04 квітня 2023 року постановою про передачу виконавчого провадження № 66776960 виконавчий напис № 34751, виданий 21 травня 2021 року передано приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В. В. /а.с.70-71/ та постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В. В. від 06 квітня 2023 року прийнято виконавче провадження до примусового виконання /а.с.72-73/. Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з такого. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України «Про нотаріат», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Оскільки відповідачем не доведено, що між ним та позивачем укладений кредитний договір і він був посвідчений нотаріально, і саме він, в подальшому, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, враховуючи відповідь нотаріального архіву від 13 липня 2023 року № 296-01-17/Ф-1, яким повідомлено про відсутність інших, окрім виконавчого напису, документів в нотаріальній справі, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також, у своїй позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, на підтвердження якої надано договір про надання правової допомоги від 19 листопада 2021 року /а.с.18/, розрахунки часу наданої правової допомоги у справі /а.с.19, 20/, квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 15 грудня 2021 року на суму 20 000 грн /а.с.21/. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial