Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Суп М.Б., звернулась в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить, з урахуванням змін, визнати за нею право власності на: ідеальну\~частку квартири\~ [ADDRESS] \~(на\~даний час\~ [ADDRESS] )\~загальною площею\~66,2\~кв.м,\~житловою площею\~37,1\~кв.м;\~ ідеальну\~частку житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~загальною площею\~203,7\~кв.м,\~житловою площею\~98,5\~кв.м;\~ ідеальну\~частку земельної\~ділянки площею\~0,0512\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~кадастровий номер\~6121210100:02:003:1491,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~ ідеальну\~частку земельної\~ділянки площею\~0,0512\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~кадастровий номер\~6121210100:02:003:1492,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Окрім того,\~просить стягнути\~з [PERSON] \~в користь\~ [PERSON] :\~135\~400\~(сто\~тридцять п`ять\~тисяч чотириста)\~грн в\~рахунок грошової\~компенсації \~частки ринкової\~вартості колісного\~транспортного засобу\~марки «MERCEDES\~ BENZ\~SPRINTER\~312\~D»,\~1999\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~об`єм двигуна\~ 2874,\~зареєстрований 25\~грудня 2012\~року; 405\~165\~(чотириста\~п`ять тисяч\~сто шістдесят\~п`ять)\~грн в\~рахунок грошової\~компенсації \~частки ринкової\~вартості колісного\~транспортного засобу\~марки «VOLKSWAGEN\~TIGUAN»,\~2016\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~зареєстрований 01\~липня 2022\~року; понесені позивачем судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 3240,80 грн та 5405,15 грн; витрати на оплату товарознавчої експертизи в розмірі 5700 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2003 року, який рішенням Бучацького районного суду розірвано. За час шлюбу у сторін народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в них не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, наявні різні погляди на сімейні відносини. З 23 вересня 2022 року, коли відповідач забрав свої особисті речі з будинку, що за адресою по [ADDRESS] , сторони почали проживати окремо. Зазначає, що за час перебування у шлюбі, в результаті спільної праці, сторони за спільно зароблені кошти набули у спільну сумісну власність вищезгадані об`єкти рухомого та нерухомого майна, відтак частки кожного із співвласників є рівними. Оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ); житловий будинок [ADDRESS] ; земельні ділянки 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастрові номери 6121210100:02:003:1491, 6121210100:02:003:1492, що знаходяться за адресою в [ADDRESS] ; автомобіль марки «Mercedes-Benz\~Sprinter 312 D», 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 25.12.2012; автомобіль марки «Volkswagen\~Tiguan» 2016\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~зареєстрований 01.07.2022,\~набуто сторонами\~за час\~шлюбу,\~то частки\~кожного із\~співвласників є\~рівними і\~кожен учасник\~спільної сумісної\~власності має\~право вимагати\~виділення ідеальних\~часток або\~стягнення грошової\~компенсації. Одночасно звертає увагу, що транспортний засіб марки «Volkswagen\~Tiguan» 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] був відчужений відповідачем 23.09.2022 без її відома, стверджує, що згоди на продаж такого вона не давала, будь-яких коштів від відповідача вона не отримувала. Враховуючи висновки судового експерта Мазура М.С. за результатами проведення транспортної товарознавчої експертизи від 16 червня 2023 року №65/6/23, зважаючи на те, що спірні автомобілі набуті сторонами за час шлюбу і є неподільними речами, просить присудити їй, як співвласнику грошової компенсації вартості спірних т/з. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 28 грудня 2022 року від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині ухвалення рішення, яким провести поділ спільного майна подружжя, визнавши за ним, а не за позивачкою ідеальну частку ринкової вартості автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 312D», 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованого 25.12.2012. Крім того, задовольнити позовні вимоги частково, визнавши за [PERSON] право власності на ідеальну частку квартири [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ) загальною площею 66,2 кв.м; ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 203,7 кв.м; ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1491, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1492, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про поділ спільного майна подружжя, яке таким не являється, а саме: ідеальної частки ринкової вартості автомобіля «Volkswagen Tiguan», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований 01.07.2022. Відзив мотивує тим, що 13.12.2022 рішенням Бучацького районного суду розірвано шлюб між ним та позивачкою. Зазначає, що майно, право власності на яке просить визнати позивачка, набуте ним особисто, однак він змушений визнати, що згідно діючого законодавства, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав самостійного заробітку. Вказує, що на початку грудня 2022 року, коли сторони почали проживати окремо, він пропонував позивачці поділити все їхнє спільно нажите майно порівну, в тому числі і в ідеальних частках, тобто по частині, однак остання категорично не погодилася та хотіла усього майна, на що він заперечив так як залишитися без житла. Більше того, проживаючи по [ADDRESS] , ним повністю було відбудовано житловий будинок та перекрито новим дахом, закуплено нові меблі, побутову техніку, збудовано гараж, кам`яну огорожу, проведено благоустрій на подвір`ї, однак на поділ вказаного майна він не претендує. Він повністю визнає позовні вимоги позивачки щодо поділу спільного майна подружжя, визнавши за нею наступне: ідеальну частку квартири [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ) загальною площею 66,2 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м; ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 203,7 кв.м, житловою площею 98,5 кв.м; ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1491, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1492, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З приводу житлового будинку та двох земельних ділянок, що на [ADDRESS] вказує, що все це було придбане як єдине ціле в однієї особи. Він не погоджується із твердженнями позивача про поділ спільного майна подружжя, а саме визнання за нею право власності на ідеальну частку ринкової вартості автомобіля марки «Volkswagen\~Tiguan» 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01.07.2022. Звертає увагу, що вказаний т/з був придбаний ним та зареєстрований під час шлюбу з позивачкою. З 23 вересня 2022 року автомобіль «Volkswagen\~Tiguan» 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що перебував в технічно несправному стані, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу 8015/22/1/002029, ним, під час перебування у шлюбі з позивачкою, з відома останньої, було продано. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити частково. 16 січня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Дану відповідь позивачка та її представник мотивують тим, що зазначені відповідачем у відзиві обставини не відповідають дійсності, оскільки сторони почали проживати окремо з 23 вересня 2022 року, на будь-які пропозиції позивачки щодо досудового врегулювання спору відповідач не погоджувався, доводи останнього, що позивачка мала намір привласнити все майно є надуманими та спростовуються змістом позовних вимог. Щодо часткового визнання відповідачем позовних вимог, а саме в частині поділу автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 312D», 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованого 25.12.2012, шляхом визнання за ним права на ідеальну частку його ринкової вартості, то вважає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідач не подавав зустрічного позову щодо частини вказаних позовних вимог в порядку, визначеному ст.193-194 ЦПК України. Звертає увагу на те, що на відчуження автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , вона згоди не надавала, про обставини його продажу дізналася виключно із відзиву, будь-яких коштів не отримувала, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини ще у серпні 2022 року. За даними Інтернет сайту «Auto.ria.com», ринкова вартість аналогічного за своїми характеристиками автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», 2016 року випуску, стартує від 15000 до 20000 доларів США. Відтак, вартість спірного автомобіля «Volkswagen Tiguan», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зазначена у договорі купівлі-продажу т/з 8015/22/1/002029 від 23.09.2022, укладеному між відповідачем та його рідною сестрою, є явно заниженою, а правочин удаваним, оскільки має на меті приховати майно, а саме автомобіль, від поділу між подружжям саме в той день, коли позивачка повідомила відповідачу про те, що подає до суду позов про поділ майна подружжя. Вказує, що відповідач досі користується спірним автомобілем у власних потребах, що спростовує доводи про його відчуження та непридатний стан. 17 січня 2023 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області задоволено клопотання представника позивача - адвоката Суп М.Б., призначено транспортно-товарознавчу експертизу у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зупинено провадження у справі. 24 липня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 07 серпня 2023 року об.11.00 год., оскільки 11 липня 2023 року на адресу суду надійшли висновки експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчих експертиз №65/6/23 та №66/6/23 від 16 червня 2023 року, складені судовим експертом Мазуром М.С. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року прийнято заяву\~представника позивача,\~адвоката Суп\~М.Б.,\~про зміну\~предмета позову\~по цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про поділ\~майна подружжя.В подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмета позову. 23 серпня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Суп М.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Дзьоба О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив такі задовольнити частково. Крім того, уточнив, що відповідач погоджується компенсувати позивачці вартість ідеальної частки ринкової вартості автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] . Заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2003 року у Пишківській сільській раді Бучацького району Тернопільської області між сторонами було укладено шлюб (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Виконкомом Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 09 вересня 2003 року), який, за твердженнями сторін, 13 грудня 2022 року розірвано рішенням Бучацькому районному суді Тернопільської області. За даними довідки №1253, виданої Центром надання адміністративних послуг Трибухівської сільської ради 01 листопада 2022 року, за адресою по [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №577, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно [PERSON] придбав за домовленістю сторін за 407353,00 грн. Згідно п.13 вказаного договору, такий укладений за згодою дружини покупця [PERSON] , що підтверджується її заявою. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №580, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б., [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер 6121210100:02:003:1491, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку останній придбав за обумовлену сторонами суму 35900,00 грн. Вказана земельна ділянка, що є предметом цього договору, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно п.15 вказаного договору, такий укладається за згодою дружини покупця [PERSON] , що підтверджується її заявою. Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №574, який посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Одіжинською Л.Б., Грисюку на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0512 га, кадастровий номер 6121210100:02:003:1492, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку останній придбав за обумовлену суму 35900,00 грн. Вказана земельна ділянка, що є предметом цього договору, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно п.15 вказаного договору, такий укладається за згодою дружини покупця [PERSON] , що підтверджується її заявою. За даними витягу про державну реєстрацію прав №34750209, виданого КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» 07 липня 2012 року, реєстраційний номер 37076512, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно / [NUMBER] від 07 липня 2012 року, видане виконкомом Бучацької міської ради. [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER, 312 D», д.н.з. [NUMBER] , сірого кольору, 1999 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 25.12.2012. Також, позивач долучив до матеріалів справи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , білого кольору, 2016 року випуску. Натомість, відповідачем до матеріалів справи додано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу №8015/22/1/002029 від 23 вересня 2022 року, який укладений між ФОП « [PERSON] » (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з іншої, про те, що продавець передав у власність покупцеві транспортний засіб марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , білого кольору, за обумовленою сторонами ціною в розмірі 20\~000 грн. У вказаному договорі зазначається, що покупець оглянув та ознайомився із майном, претензій до продавця щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу немає. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідача [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що придбала транспортний засіб марки «Volkswagen\~Tiguan\~», 2016 року випуску, у свого брата [PERSON] за ціною 20000 грн для власних потреб. Автомобіль був несправний, мотор і передня частина т/з пошкоджені, тому брату довелося тягти такий до її місця проживання за допомогою іншого транспортного засобу. Разом з братом тоді також була присутня його дружина [PERSON] , яким вона і передала гроші. Згодом вказане авто вона продала, оскільки для його ремонту були потрібні чималі кошти. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Положеннями\~статті 60 СК України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18. Відповідно до ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 та 3\~ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст.\~65\~СК України дружина,\~чоловік розпоряджаються\~майном,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~за взаємною\~згодою.\~При укладенні\~договорів одним\~із подружжя\~вважається,\~що він\~діє за\~згодою другого\~з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. На підстав ч. 1 та 2 ст.\~69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст.\~70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України. Згідно роз`яснень, наданих в п. 23\~Постанови пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст.\~368\~ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.\~325\~ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. Суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.02.2022 у справі № 504/1126/19. Судом встановлено, що сторонами за час шлюбу спільно було придбане наступне нерухоме та рухоме майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя:\~квартира [ADDRESS] \~(на\~даний час\~ [ADDRESS] )\~загальною площею\~66,2\~кв.м,\~житловою площею\~37,1\~кв.м;\~житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~203,7\~кв.м,\~житловою площею\~98,5\~кв.м;\~земельна ділянка\~площею 0,0512\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~кадастровий номер\~6121210100:02:003:1491,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~земельна ділянка\~площею 0,0512\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~кадастровий номер\~6121210100:02:003:1492,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~транспортний засіб\~марки «MERCEDES\~ BENZ\~SPRINTER\~312\~D»,\~1999\~року випуску,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~об`єм двигуна\~ 2874,\~зареєстрований 25\~грудня 2012\~року; транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01 липня 2022 року. Частинами 1 та 2\~статті 364 ЦК України\~визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частинами першою, четвертою\~статті 71 СК України\~передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22\~постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Наведене дає підстави для висновку, що вартість майна, що підлягає поділу визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 61-9018сво18. Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, як вбачається з висновку експерта Мазура М.С. №65/6/23 від 16 червня 2023 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz\~Sprinter 312 D Combi (903)», 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 25 грудня 2012 року, об`єм двигуна 2874, на дату проведення судової експертизи, приймається рівною: «С» = 270800 (двісті сімдесят тисяч вісімсот) грн 00 коп. Згідно висновку експерта Мазура М.С. № 66/6/23 від 16 червня 2023 року, середня ринкова ціна КТЗ «Volkswagen\~Tiguan\~Highline 2.0 TDi BlueMotion Technology 4Motion 150HP, VIN [NUMBER] », без огляду згідно наданих вихідних даних матеріалів цивільної справи №595/1433/22, на час проведення експертизи, приймається рівною: «С» = 810230 (вісімсот десять тисяч двісті тридцять) грн 00 коп. Як встановлено в судовому засіданні, позовні вимоги в частині компенсації ідеальної частки ринкової вартості автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. [NUMBER] відповідачем визнаються та не заперечуються. Відтак, зважаючи на встановлені обставини у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в цій частині. Окрім того, судом встановлено, що позивач бажає також одержати грошову компенсацію за належну їй частку у спільному майні та припинити своє право спільної власності, зокрема, на спірний автомобіль «Volkswagen\~Tiguan», який перебував у користуванні відповідача, однак останнім був відчужений на користь третьої особи,\~без письмової згоди позивача та за відсутності доказів, які б були належними, використання отриманих від продажу цього майна коштів в інтересах сім`ї. Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, позивачем, як іншим з подружжя, не використовується, суд дійшов висновку про поділ транспортного засобу «Volkswagen\~Tiguan», який є спільним майном подружжя, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вартості належної їй 1/2 частки спірного автомобіля. Посилання представника відповідача на те, що використання середньої ринкової вартості КТЗ, вказаної у висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи на підставі матеріалів справи є недопустимим, оскільки такий транспортний засіб був технічно несправним, суд вважає безпідставними, оскільки середня ринкова вартість спірного автомобіля була визначена експертом із дотримання вимог законодавства, зокрема, з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Крім того, проведення вищевказаної експертизи з оглядом спірного транспортного засобу було неможливим, оскільки такий відчужений відповідачем під час шлюбу без згоди позивачки. Вирішуючи питання вартості спірного автомобіля, слід виходити саме з середньої ринкової вартості такого т/з, оскільки у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна, а тому суд вважає, що висновок експерта є належним доказом по справі. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Покази свідка [PERSON] суд оцінює критично та відхиляє, з огляду на те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу 8015/22/1/002029 від 23 вересня 2022 року, укладений між ФОП « [PERSON] », в особі відповідального [PERSON] (продавець), з однієї сторони, та [PERSON] (покупець), з іншої сторони, не містить письмової згоди [PERSON] на продаж спірного транспортного засобу. Крім того, наведеним вище договором купівлі-продажу, зокрема, пунктом 5.1 передбачено, що покупець [PERSON] , зобов`язана в порядку та на умовах, визначених цим договором сплатити продавцю, яким у даному договорі виступає ФОП « [PERSON] », в особі відповідального [PERSON] ціну транспортного засобу, зазначену у п.3.1 договору; в порядку та на встановлених цим договором умовах прийняти транспортний засіб; продавець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором передати транспортний засіб (п.6.1 договору) що суперечить доводам свідка з приводу того, що т/з марки «Volkswagen\~Tiguan», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , їй був переданий братом та, відповідно, кошти за вказаний т/з вона надала [PERSON] та його дружині. У вищевказаному договорі, зокрема, п.4.1 зазначено, що за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 20000 грн. У п.1.3 вказаного договору зазначено, що покупець оглянув та ознайомився із майном, претензій до продавця щодо технічного стану та якісних характеристик відчужуваного транспортного засобу не має. Водночас, ані вищевказаний договір, ані матеріали справи не містять інформації щодо неналежного технічного стану спірного транспортного засобу, що спростовує доводи сторони відповідача з цього приводу. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, а також на те, що частки сторін у майні є рівними, беручи до уваги інтереси подружжя, інші обставини, що мають значення, суд вважає, що майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, слід поділити між ними, визнавши за [PERSON] : - ідеальну частку квартири [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] , загальною площею 66,2 кв. м, житловою площею 37,1 кв. м; - ідеальну частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 203,7 кв. м, житловою площею 98,5 кв. м; - ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1491, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - ідеальну частку земельної ділянки площею 0,0512 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6121210100:02:003:1492, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] : - 135\~400 (сто тридцять п`ять тисяч чотириста) грн в рахунок грошової компенсації частки ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz\~Sprinter 312 D», 1999 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , об`єм двигуна 2874, зареєстрований 25 грудня 2012 року; - 405\~115 (чотириста п`ять тисяч сто п`ятнадцять) грн в рахунок грошової компенсації частки ринкової вартості колісного транспортного засобу марки «Volkswagen\~Tiguan», 2016 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01 липня 2022 року. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору та витрат за проведення транспортно-товарознавчих експертиз покладаються на відповідача.

Outcome: approved