Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

У січні 2023 року товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Будинок Комфорту»(далі за текстом Товариство) звернулося до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому зазначало, що з відповідачем у травні 2021 року було укладено договір оренди майна з правом викупу, відповідно до умов якого він отримав майно, однак свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, орендні платежі сплачував не регулярно, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. У зв`язку з ухиленням Гарбовським від взятих на себе зобов`язань його загальна заборгованість склала 165000 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача до суду не прибув, у заяві просив розгляд справи проводити без його участі. В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що позов пред`явлено не до тієї особи. Зазначив, що анкетні дані його клієнта в заяві-анкеті не співпадають з його паспортними даними. У письмовому відзиві відповідачем вказано про недоведення позивачем існування заборгованості. Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Так, з наданих доказів вбачається, що 03.05.2021 між Товариством та відповідачем був укладений договір оренди з правом викупу №1144210503018 (далі за текстом Договір), шляхом заповнення останнім в електронній формі анкети-згоди від 16.01.2020 на сайті позивача. Відповідно до п.1.1 Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно з наступним переходом права власності на об`єкт оренди. Об`єктом оренди є телевізор LCDtv46-52 Samsung UЕ50TU7100UXUA. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що передача об`єкта оренди та приймання його орендарем здійснюється протягом 10 робочих днів. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення договору), викупна вартість об`єкта оренди складатиме 19267 грн, в тому числі ПДВ 3211,17 грн. Якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами, а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає 46548 грн, в тому числі 7758 грн. Сплата орендної плати у розмірі 3879 грн здійснюється орендарем до 3-го числа (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 03.05.2022. Пунктом 6.4.6 Правил надання майна в оренду, передбачена відповідальність орендаря у разі припинення Договору негайно повернути майно або є сплатити неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення Відповідно до п.4 Договору та п.8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за Договором. Згідно п.6 викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів. Також п.8.5 Правил передбачено додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених орендних платежів. Перед укладенням Договору відповідач був вільним в погодженні всіх його умов, ознайомлений з Правилами, тарифами, порядком здійснення орендних платежів (графіком), погодився з ними та прийняв, про що свідчать його підписи. Товариство свої зобов`язання за Договором виконало, що підтверджується даними експрес-накладної №20450382830483 від 04.05.2021 та листом підтвердження №00114 від 12.01.2022, відповідно до яких Гарбовський 05.05.2021 отримав об`єкт оренди. Відповідач зобов`язувався щомісяця сплачувати орендні платежі в розмірі та в термін, зазначені в Договорі. Договір укладений дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердив своє ознайомлення на сайті позивача з правилами надання оренди майна та сплати орендних платежів. Згідно наданого позивачем розрахунку загальна заборгованість відповідача станом на 28.12.2022 склала 185029,53 грн, з яких: 43348 грн сума боргу; 86696 грн неустойка у розмірі подвійної орендної плати; 21674 грн штраф 50% від загальної суми прострочення; 21674 грн пеня; 10451,10 грн інфляційне збільшення та 1186,43 грн 3% річних. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.759 ЦК України\~за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Із прийняттям Закону на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, між відповідачем та Товариством було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору оренди, який оформлений в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК, згідно з якою якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на наведене, суд вважає, що між Гарбовським та Товариством правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт фінансової установи за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між Товариством та відповідачем не був би укладений. Суд не бере до уваги посилання адвоката відповідача про зазначення в анкеті-згоді клієнта невірних анкетних даних Грабовського, зокрема його дати народження, номеру паспорту, місця реєстрації та проживання, оскільки в самому Договорі такі дані співпадають із паспортними даними відповідача. Окрім того, наявність у позивача копій паспорту та картки платників податку відповідача, фотосвітлини з його зображенням, де він тримає свій паспорт, підтверджують ідентифікацію останнього як такого, що саме він укладав спірний договір. Принагідно зазначити, що об`єкт оренди телевізор [PERSON] забрав із відділення Нової пошти, розташованого у м. Новоград-Волинський (теперішня назва Звягель), і номер його мобільного телефону, зазначений у експрес-накладній, співпадає із номером, зазначеним у його відзиві. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Частиною 1 ст.785\~ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, доказів про добровільне виконання останніх ним суду не надано. Відтак, вимога позивача в частині стягнення з відповідача основної суми боргу в розмірі 43348 грн є доведеною та підлягає задоволенню. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З врахуванням обов`язку відповідача сплачувати орендну плату, прострочення ним виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що з нього також слід стягнути 10451,14 грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 1186,43 грн. Щодо стягнення неустойки, пені та штрафу, то суд приходить до наступного висновку. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає його умовам та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин. Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм ст.ст.759,\~762,\~763 ЦК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ. Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за ч.2 ст.785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ст.762 ЦК України\~(плата за користування майном) і охоронна норма ч.2 ст.785 ЦК України (обов`язки наймача у разі припинення договору найму) не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно. На практиці часто трапляється, що з орендаря, який після припинення строку дії Договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність За змістом ст.ст.610,611,612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами ст.610 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Законодавець у ч.1 ст.614 ЦК України\~визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Невиконання наймачем передбаченого частиною ч.1 ст.785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Отже, відповідно до ст.614 ЦК України для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання. Оскільки зазначеного в засіданні доведено не було, звідси здійснений позивачем розрахунок суми неустойки в розмірі 43348 грн не відповідає наведеній позиції та правовому регулюванню, а тому у стягненні цієї суми слід відмовити. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, під якою розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Різновидами неустойки є штраф та пеня. Умовами передбачена сплата пені, як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи ту обставину, що відповідач не належним чином виконував умови договору, на день звернення позивача до суду з даним позовом не повернув ні об`єкт оренди, ні визначену договором суму оренди, з нього підлягає стягненню передбачена умовами п.4 договору та п.8.4 Правил нарахована сума пені, що становить 21674 грн. Разом з тим, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, він також нарахував відповідачу 21674 грн штрафу згідно вимог п.8.5 Правил, що вочевидь не відповідає засадам добросовісності і справедливості. Згідно зі ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення. Оскільки штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу є подвійним притягненням (застосуванням заходів) до цивільно-правової відповідальності, що є порушенням положень Конституції України. Задоволення вимоги Товариства щодо стягнення суми пені, виключає існування законної можливості прийняття рішення про стягнення одночасно й штрафу. Відтак, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Резюмуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 43348 грн суми боргу; 21674 грн пені; 10451,10 грн інфляційного збільшення та 1186,43 грн 3% річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову. Разом з тим, останнім не в повному розмірі він був сплачений, а саме 2481 грн замість 2684 грн, а тому різниця від даної суми підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial