Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] ; визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,6138 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 6320684500:01:000:0136 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка була його сестрою. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 5,6138 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 6320684500:01:000:0136, що розташована на території колишньої Надеждинської сільської ради, КСП ім. Куйбишева. Після смерті сестри позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини за Законом та подав відповідні документи. Однак, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2023 року за № 100/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за Законом на майно, належне [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки між ним та [PERSON] . Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник, адвокат Соколова Р.І., не з`явилися, надали заяву в якій просили справу розгляди без їх участі, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача,\~Близнюківської селищної\~ради Лозівського\~району Харківської\~області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 05.03.2022 серії [NUMBER] , виданого Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Лозова Харківської області. Відповідно до копії заяви від 13.06.2022 встановлено, що [PERSON] спадщину, що залишилася після смерті його сестри [PERSON] , померлої [INFO] , приймає. Заява зареєстрована в книзі реєстрації та обліку спадкових справ за № 230. Спадкова справа 106/2022. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.06.2022 № 69184736 спадкодавцем зазначена [PERSON] . Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 09.09.2004 серії ХР № 064261 та Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 5.6138 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6320684500:01:000:0136. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.02.2023 № 100/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] за його заявою у зв`язку з тим, що [PERSON] своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; крім того під час звернення з`ясувалося, що неможливо встановити родинний зв`язок, між братом та сестрою, в зв`язку з пошкодженням тексту, який неможливо прочитати у свідоцтвах про народження. Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 05.08.2015 у справі № 612/162/15-ц 2-о/612/10/15 встановлено що [PERSON] є братом [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджено копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] . Цим же рішенням призначено [PERSON] опікуном [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка за відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди мають розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Оскільки, встановлення факту родинних відносин породжує для [PERSON] юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті сестри [PERSON] та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, тому суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту родинних відносин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача про встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] . Стосовно визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 5.6138 га, кадастровий номер: 6320684500:01:000:0136, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). Спадкоємцями другою черги є рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України) Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови. Як встановлено судом [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадкового майна та постановою державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.02.2023 № 100/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - оскільки він своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; крім того під час звернення з`ясувалося, що неможливо встановити родинний зв`язок, між братом та сестрою, в зв`язку з пошкодженням тексту, який неможливо прочитати у свідоцтвах про народження. Тобто, відповідач не звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,6138 га, кадастровий номер: 6320684500:01:000:0136, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та нотаріусом не було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Положеннями глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про безпідставність позовної вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку, оскільки таке право позивача не оспорюється та нотаріусом не було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину саме щодо земельної ділянки, тобто позивачем не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: partial