Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2004 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них з відповідачем не склалося. Чоловік зловживав спиртними напоями, постійно вчиняв сварки, наносив їй тілесні ушкодження, ображав сина. Вона неодноразово розмовляла з чоловіком, щоб він задумався над своєю поведінкою, змінив своє ставлення до сім`ї, але останній для себе висновків не зробив та жив, як вважав за потрібне. Майже рік вони разом вже не проживають, спільного господарства не ведуть, кожний живе своїм життям. Фактично їхня сім`я розпалася, примирення не можливе і тому вона вирішила розірвати шлюб. Позивачка подала до суду заяву, згідно з якою позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідач після відновлення провадження в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 05.10.2022 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. 02.11.2022 судом ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.06.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 181, розірвано, сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю, прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу не змінено. 28.11.2022 через канцелярію суду надійшла заява від [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 02.11.2022 (а.с. 37-38). Ухвалою суду від 14.12.2022 заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.12.2022 відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить надати термін на примирення строком 6 місяців (а.с. 53). Ухвалою суду від 27.12.2022 сторонам надавався строк на примирення терміном шість місяців. Ухвалою суду від 25.07.2023 провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд. 11.09.2023 позивачка подала до суду заяву, згідно з якою зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити. Розгляд справи просить проводити без її участі. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання, хоча належним чином про дату судового розгляду був повідомлений. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 12.06.2004, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 181, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.06.2004 (а.с. 5). За час шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.2009 (а.с. 6). Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 позбавлено батьківських прав сторін по справі відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 40-41). Відповідно до розпорядження Калуської РДА № 46 від 10.02.2021 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 43). Рішення виконавчого комітету Калуської міської ради № 106 від 23.03.2021 встановлено опіку [PERSON] , [INFO] , над малолітнім [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що мати і батько позбавлені батьківських прав (а.с. 39). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, наданий судом строк на примирення бажаних результатів не дав, позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розлученні, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] позивачці не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Щодо залишення сина [PERSON] , [INFO] , проживати разом з матір`ю суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі позбавлені батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. У зв`язку з чим останньому надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Окрім цього, над сином сторін по справі встановлено опіку та призначено йому опікуна. З огляду на викладе, беручи до уваги, що позивачка позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина, враховуючи, що останньому призначено опікуна, а також те, що матеріали справи не містять рішення суду про поновлення її батьківських прав, суд вважає, що відсутні підстави для залишення малолітнього [PERSON] , [INFO] , проживати разом з позивачкою, а тому у задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами: відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 4). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 992,40 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи встановлено, що 30.08.2022 позивачка уклала з адвокатом Сидор Я.М. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену актом від 08.09.2022 вартість послуг в загальній сумі 1000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 100916 від 07.09.2022 (а.с. 8-10). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 7, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», та

Outcome: partial