Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6019 га, що розташована на території Борщагівського старостату Вінницького району Вінницької області, та належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде її належати, і на що за законом вона матиме право заповіла своєму синові [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6019 га, що розташована на території Борщагівського старостату Вінницького району Вінницької області. Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк. Після його звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку не зареєстрований належним чином в Державному земельному кадастрі, зокрема відсутні відомості щодо права власності спадкодавця. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду. Ухвалою судді від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 18). 02.06.2023 року ухвалою суду витребувано з Сквирської державної нотаріальної контори Київської області копії матеріалів спадкової справи № 124/2022 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 27 - 28). 05.07.2023 року на виконання вищезазначеної ухвали суду від Сквирської державної нотаріальної контори Київської області до канцелярії суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 124/2022 щодо майна [PERSON] (а. с. 34 - 44). Ухвалою судді від 01.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а. с. 54-55). Позивач та його представник - адвокат Скалецький О.О. у судове засідання не з`явились, проте останній через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути у їхню відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 69). Представник відповідача Погребищенської міської ради Нагорняк В.А., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає (а. с. 70). Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову представником відповідача слід прийняти, а позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 93 (а. с. 7). Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 502585, виданим Погребищенською районною державною адміністрацією 04 серпня 2005 року, спадкодавець [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6019 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 8). Однак, у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про власника означеної земельної ділянки (а.с.9). Із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде її належати, і на що за законом вона матиме право заповіла своєму синові [PERSON] . Заповіт посвідчений 12.10.2011 року секретарем Борщагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Т. В. Задворною, зареєстрований в реєстрі за № 136 (а. с. 40). Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 124/2022 (а.с. 34-44). Крім того, з матеріалів спадкової справи № 124/2022 щодо майна [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини до Сквирської державної нотаріальної контори. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а. с. 35). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, серед іншого, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6019 га, що розташована на території Борщагівського старостату Вінницького району Вінницької області. Державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Старовит-Сидорянською І. В. 18.04.2023 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно із якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6019 га, право власності на яку спадкодавця підтверджується державним актом серія ЯА № 502585, виданим 04 серпня 2005 року Погребищенським районним відділом земельних ресурсів, оскільки він не зареєстрований належним чином в Державному земельному кадастрі, а саме відсутні відомості щодо права власності та власника земельної ділянки. (а.с.44). Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19 сформульовано правовий висновок, який зводиться до того, що відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. В контексті обставин розглядуваної справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: approved