Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому після зменшення розміру позовних вимог, просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її корись грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Volkswagen Passat B7, сірого кольору, ідентифікаційний номер «VIN» [NUMBER] , в загальній сумі 142896 (сто сорок дві тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що з 19.01.2005 року до 23.08.2022 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. В період перебування у шлюбі за спільні кошти позивача та відповідача придбано автомобіль марки «Volkswagen Passat B7» сірого кольору, універсал, об`ємом дизельного двигуна 1.6 л., реєстраційний номер [NUMBER] . Сторони вирішили автомобіль зареєструвати на відповідача. Після розірвання шлюбу вищевказаний автомобіль використовувався виключно відповідачем у власних інтересах. Добровільно відшкодовувати їй половину ринкової вартості транспортного засобу відповідач відмовляється. Тому, позивач звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2022 р. провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с.29). Ухвалою суду від 09.02.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.53). Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04.05.23 р. клопотання представника відповідача - адвоката Раврика І.Д. про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено, провадження по цивільній справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.105-106). 13.07.23 р. до Галицького районного суду надійшов висновок експерта, відповідно до якого ринкова вартість наданого на дослідження автомобіля марки «Volkswagen Passat B7» ідентифікаційний номер «VIN» [NUMBER] , станом на дату проведення експертизи 23.06.23 р. становить 285793 грн. 00 коп. (а.с.113-121). Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.07.23 р. провадження у цивільній справі поновлено (а.с.123). В судове засідання сторони не з`явилися. 14.09.23р. представник позивача адвокат Крохмалюк подала заяву про зменшення позовних вимог, розгляд справи просить провадити без участі позивача та представника, судові витрати понесені позивачем віднести на рахунок сторони позивача (а.с.136). Представник відповідача - адвокат Раврик І.Д. через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги після зменшення їх розміру визнають (в частині стягнення половини вартості автомобіля за вартістю визначеною судовою експертизою), судові витрати понесені стороною відповідача просить віднести на рахунок сторони відповідача (а.с. 137). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 19.01.2005 р. до 23.08.22 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. 23.08.2022 р. рішенням Галицького районного суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.7-9). За період перебування в шлюбі, сторонами був придбаний автомобіль «Volkswagen Passat B7» сірого кольору, універсал, об`ємом дизельного двигуна 1.6 л.. Реєстрація транспортного засобу проведена на [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи, відповідачем здійснено відчуження спірного автомобіля (а.с.49, 50). \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта від 04.07.23 р. №СЕ-19/109-23/6650-АВ, ринкова вартість наданого на дослідження автомобіля Volkswagen Passat B7» станом на дату проведення експертизи (23.06.23) становила 285793,грн.. 00 коп. (а.с.114-120). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З матеріалів справи вбачається, що сторони не заперечують, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти придбали автомобіль марки «Volkswagen Passat B7» сірого кольору, універсал, 2012 року випуску, об`ємом дизельного двигуна 1.6 л. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя. Після припинення шлюбних відносин спірний автомобіль марки «Volkswagen Passat B7» сірого кольору, універсал, 2013 року випуску, об`ємом дизельного двигуна 1.6 л., реєстраційний номер [NUMBER] ., залишився у користуванні та розпорядженні відповідача [PERSON] , та що визнано відповідачем по даній справі. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно вимог ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно наведених норм, позивач у справі [PERSON] , має право на 1/2 частину спірного автомобіля. Разом з тим, вищезазначені обставини свідчать про те, що відповідач у порушення вимог ст. 68 СК України розпорядився спільним сумісним майном без згоди позивача [PERSON] після фактичного припинення ними спільного сумісного проживання, тобто вибуття транспортного засобу із спільної сумісної власності подружжя відбулось поза волею [PERSON] та кошти використані не в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно вимог п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна,що підлягає поділу, визначається за погодженням між сторонами, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved