Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивачка в особі\~представника \~адвоката Бородійчук\~М.В. звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 27.12.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 933. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2019. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям розладились внаслідок протилежних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, що призвело до повного відчуження один від одного, втрати почуття любові та поваги. З травня 2021 року сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. 14.06.2023 [PERSON] у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глуховцевої Н.В. написав заяву, про те, що він дає згоду на розірвання шлюбу. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 14.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] 27.12.2019 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 933 (а.с.24). Сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2020 (а.с.7). Відповідно до заяви [PERSON] від 14.06.2023 останньому відомо про те, що його дружина [PERSON] подала позов до Московського районного суду міста Харкова про розірвання шлюбу, укладеного між нею та ним. В заяві повідомляє, що він діє згоду на розірвання шлюбу. Зазначена заява засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В. Зареєстровано в реєстрі за № 391 (а.с.10). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб та у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання не змінювати прізвище після розірвання шлюбу про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved