Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

17 серпня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від позивача [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.07.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис №34. На даний час шлюб між сторонами не розірвано. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач, як мати неповнолітньої дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. На даний час позивач самотужки утримує дитину, оскільки відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини у погодженому розмірі, а тому позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Зазначила, що на дату подання позову будь-які домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами відсутні, жодні договори між ними про сплату аліментів на дитину не укладені, також, не укладалися жодні договори про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно. З огляду на викладене, позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини зі всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року справу прийнято до розгляду суддею, відкрито провадження та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 13 вересня 2023 року подала до суду заяву в якій просила розглядати справу без участі позивача та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 13 вересня 2023 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 24 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис №34. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Малолітний [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №158/1638/18. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. [PERSON] є батьком [PERSON] , який проживає і знаходиться на утриманні матері [PERSON] , що відповідач визнає. За таких обставин суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, враховуючи те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а відповідач повністю визнав позов, дійшов висновку про наяність достатніх підстав для задоволення позову. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 17 серпня 2023 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду необхідно допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України унормовано, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, з урахуванням визнання позову, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в сумі 536,80 грн. Разом з тим, з урахуванням задоволення позову, та визнання позову відповідачем, судові витрати в сумі 536,80 грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved