Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що вона з відповідачем з 27.12.2011 року перебувала у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2021 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. [PERSON] зазначила, що донька [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З 2019 року відносини з відповідачем було припинено, з того часу останній життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Зазначила, що на сьогоднішній день дитина не має до батька ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. З 2019 року відповідач [PERSON] не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02.09.2021 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач свій обов`язок по утриманню дитини не виконує, змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження . Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 20 вересня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 06 лютого 2023 року за Вх № 8159. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 року [PERSON] визначено головуючим по справі . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2023 року вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. 03 травня 2023 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов Висновок Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.99-100). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує (а.с.118). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом про вручення (а.с. 96-97,111-112, 116-117), а також через оголошення на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.80, 89), про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи - директора Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Малько О.П. до суду надійшли пояснення, у яких остання зазначила, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради підтримує позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров`я, що відповідно до ст. 16 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав (а.с.98). Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 27.12.2011 року перебували у шлюбі, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2021 р. було розірвано (справа № 545/870/21) (а.с.12). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області30 березня 2016 року4, а/з №3 (а.с.13). Вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 року [PERSON] засуджено до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (справа № 1-180/2011)(а.с.21-49). Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2012 р. вирок Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 року змінено , зменшено покарання [PERSON] до 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (справа № 1-180/2011)(а.с.50-60). З відповіді головного лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка №13» Харківської міської ради Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради [PERSON] від 21.09.2021 р.№ 782/0/588-21 вбачається, що згідно доповідної записки лікаря-педіатра дитини [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою [ADDRESS] та знаходиться під наглядом у КНП «Міська дитяча поліклініка №13» ХМР, поліклініку дитина відвідує у супроводі матері (а.с.16). З відповіді директора Центру раннього розвитку «Дитяче Королівство» [PERSON]. від 29.10.2021 р. вбачається, що [PERSON] відвідує заклад з липня 2020 року. Оплату за заняття за весь час сплачувала мама [PERSON] . На заняття приводить та забирає дитину також мама. За весь час з липня 2020 до теперішнього часу батька [PERSON] [PERSON] вони не бачили , успіхами дитини він не цікавився (а.с.17). З копії висновку психологічного обстеження [PERSON] , [INFO] наданого головою Громадської організації «Центр «Ресурс-Професіонал» [PERSON]., вбачається, що [PERSON] має міцний емоційний зв`язок з матір`ю, потребує постійного спілкування з нею. Зв`язок з батьком на даний час відсутній та не базується на емоційній прив`язаності. (а.с.18). Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 147 від 18.04.2023 року, рекомендацією комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] (а.с.99-100). Із змісту ч.ч.1-3 ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ч.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частин першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що слідує зі змісту ст. 165 СК України. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Дитина проживає разом матір`ю [PERSON] , яка займається вихованням доньки самостійно та яка повністю знаходяться на її утриманні, а тому з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінюючи наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 908 грн.

Outcome: approved