Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В листопаді 2022 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Гайдаша О.В. звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд: витребувати із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2643677380000. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. 15 листопада 2022 року до квартири за вказаною адресою намагалися проникнути невідомі особи, один з чоловіків представився консьєржу як новий власник квартири [PERSON] , а також залишив в управляючій компанії «Затишна Оселя» копію документів на квартиру. В ході дослідження копій наданих документів, зокрема договору купівлі-продажу квартири, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , стало відомо, що належна на праві власності [PERSON] квартира незаконно переоформлена на [PERSON] . Жодна із сторін договору позивачу не відома, будь-яких договорів купівлі-продажу квартири [PERSON] не підписувала, довіреностей на розпорядження квартирою не надавала, тобто переоформлення квартири здійснено за допомогою підроблених документів без її участі, відома та згоди. Невстановлені особи шахрайським шляхом за допомогою використання підроблених документів заволоділи спірною квартирою, оскільки [PERSON] квартиру нікому не відчужувала, правовстановлюючі документи не втрачала. За фактом незаконного заволодіння квартирою позивачкою подано до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 28 листопада 2022 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17 січня 2023 року. Витребувано з Департаменту з питань реєстрації КМДА належним чином засвідчену копію та (або) сканкопію реєстраційної справи, за якою на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07 жовтня 2022 року зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. за реєстровим № 48090212; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких посвідчено Договір купівлі - продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 11 листопада 2022 року та зареєстрованого у реєстрі за № 1045. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] , шляхом заборони розпорядження (відчуження). 02 січня 2023 року з Департаменту з питань реєстрації КМДА на виконання ухвали суду від 05 грудня 2022 року надійшла копія реєстраційної справи № 2643677380000. 17 січня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив, поданий представником [PERSON] - адвокатом Лозовським В.М., в якому просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказує, що всі набуті [PERSON] права за договором купівлі-продажу квартири від 11 листопада 2022 року, посвідчено приватним нотаріусом КМНО Заєць І.О. є чинними, згідно ст. 204 ЦК України. Факт набуття права власності відповідачем на квартиру [ADDRESS] офіційно визнано та підтверджено державою, шляхом державної реєстрації. На переконання представника відповідача, це свідчить що [PERSON] є добросовісним набувачем. 17 січня 2023 року в підготовчому засіданні оголошено перерву до 28 лютого 2023 року. 23 лютого 2023 року від приватного нотаріуса КМНО Чижикова О.О. на виконання ухвали суду від 05 грудня 2022 року надійшла копія договору купівлі-продажу квартири. 27 лютого 2023 року від відповідача надійшла заява, в якій просить зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням у лавах ЗСУ. Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення. Ухвалою Оболонського районного суду від 28 лютого 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О. оригінал Договору купівлі- продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , від 07 жовтня 2022 року, тому оголошено перерву до 16 березня 2023 року. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кучака Ю.Ф. 15 березня 2023 року надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, мотивоване перебуванням [PERSON] в лавах ЗСУ. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Кучака Ю.Ф. про зупинення провадження у справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року в рамках розгляду даної справи призначено судово-почеркознавчу експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 15 червня 2023 року матеріали справи повернулися на адресу суду разом з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 10362/10363/23-32 від 01 червня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 12 липня 2023 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 05 вересня 2023 року. В судовому засіданні 05 вересня 2023 року за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 15 вересня 2023 року з метою ознайомлення з матеріалами справи. В судовому засіданні 15 вересня 2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав та мотивів наведених у позовній заяві, з урахуванням висновку експерта. Відповідач та його представник в судове засідання 15 вересня 2023 року не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач чи його представник не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, будь-які інші заяви до суду не надходили. Треті особи у судове засідання 15 вересня 2023 року не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, беручи до уваги тривалість перебування справи у провадженні, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, за відсутності належним чином сповіщених осіб, що не з`явилися. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності від 22 липня 2009 року, яке видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 16 липня 2009 року № 1134-С-КІ та зареєстровано в Київському міському БТІ за № 45690 від 28 липня 2009 року у реєстровій книзі № 587-114 (а.с.7-8). 16 листопада 2022 року [PERSON] до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України. На підставі якої Оболонським УП ГУ НП в м. Києві внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом заволодіння невстановленою особою шахрайським шляхом квартирою за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , чим спричинено матеріальну шкоду (ЖЕО 51294) ( а.с.35) З дослідженого в судовому засіданні договору купівлі- продажу квартири від 07 жовтня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чижиковим О.О., вбачається, що [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 3 вказаного договору продаж вчинено за 2924570,00 грн. (а.с.61). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 07 жовтня 2022 року внесено відомості про власника квартири [ADDRESS] , [PERSON] , підставою для державної реєстрації став договір купівлі-продажу, посвідчений 07 жовтня 2022 року приватним нотаріусом КМНО Чижиковим О.О. В подальшому, між [PERSON] (від імені якого на підставі довіреності від 18 жовтня 2022 року діяв [PERSON] ) та [PERSON] 11 листопада 2022 року укладено договір купівлі-продажу спірної квартири. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 10362/10363/23-32 від 01 червня 2023 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «Продавець» ліворуч від рукописного запису « [PERSON] » на зворотній стороні аркуша договору купівлі купівлі-продажу квартири від 07 жовтня 2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Чижиковим О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 11943, виконано не [PERSON] , а іншою особою. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимоги статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно зі статтею 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту прав власника. Аналогічно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року у справі №466/8649/16-ц вказано, що: «відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (п.100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. З висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 10362/10363/23-32 від 01 червня 2023 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] , що міститься в графі «Продавець» ліворуч від рукописного запису « [PERSON] » на зворотній стороні аркуша договору купівлі купівлі-продажу квартири від 07 жовтня 2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Чижиковим О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 11943, виконано не [PERSON] , а іншою особою. Вказаний експертний висновок є категоричним, чітким та зрозумілим, експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз досліджено всі надані їм об`єкти та надано вичерпну відповідь на поставлене судом питання. Також судом досліджено копію паспорта позивача [PERSON] та копію паспорта особи, яка назвалася « [PERSON] », що міститься в нотаріальній справі при посвідченні договору купівлі-продажу 07 жовтня 2022 року, встановлено, що фотокартки на першій сторінки паспорта на прізвище [PERSON] різняться (а.с.10,117). На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач протиправно та незаконно позбавлена своєї приватної власності - квартири [ADDRESS] , а тому вказана квартира має бути повернена відповідачем [PERSON] законному власнику [PERSON] . Згідно з нормами ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков О.О. про витребування майна з чужого незаконного володіння, підлягає задоволенню. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду позивачем згідно квитанції № ПН 145 від 24 листопада 2022 сплачено судовий збір у розмірі 12405,00 грн, а також оплачено рахунок № 928 від 30 березня 2023 року за проведення експертизи у сумі 10037,16 грн,які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved