Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить відповідачці на праві власності, у розмірі 26 405,84 грн., а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постачальник звертався до Новгородківського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, проте ухвалою суду від 14.12.2022р. по справі №393/571/22 постачальнику було відмовлено у видачі судового наказу, а тому постачальник звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості за спожитий природний газ. Вказав, що позивач, як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови КМУ №867 від 19.10.2018р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являється постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та ст. cт. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до норм Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку Споживача). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказує, що відповідачка акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ. На підтвердження факту акцептування відповідачкою договору шляхом фактичного споживання природного газу оператором ГРМ надано копію вимоги про сплату заборгованості від 12.08.2022 року № 119/4.3-11736-2022/203022969 та довідку під назвою «Фінансовий стан» з розрахунком суми заборгованості з вересня 2020 року по травень 2023 року (включно), згідно якої було поставлено та спожито природного газу на загальну суму 26 405,84 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем, це свідчить про неналежне виконання ним своїх зобов`язань, а тому порушує права позивача на одержання плати на поставлений природний газ у встановлений договором строк, що змусило останнього звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, до суду надав заяву від 05.09.2023р. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла, з відповідними заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 19.07.2023р. житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить відповідачці [PERSON] (а.с.26). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.11.2015 зареєстрована юридична особа ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» (а. с. 10-18). Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» та є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, визначено, що компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Вказаний обов`язок кореспондується і статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а ч.4 ст. 13 цього Закону передбачено, що з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутись будь-яка сторона, надавши другій стороні проект відповідного договору (змін до нього) складений згідно з типовим договором. Тобто з пропозицією укласти договір міг звернутись як позивач, так і відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідачка акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ, що підтверджується шляхом фактичного споживання природного газу, про що зазначено Оператором ГРМ, яким надано довідку під назвою «Фінансовий стан» з розрахунком суми заборгованості за період з вересня 2020 року по травень 2023 року (включно), яка становить 26 405,84 грн. Суд приходить до висновку, що відсутність укладеного між сторонами письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволенні позивних вимог. Позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала його та користувалася ним для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідачка зобов`язана сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства, а саме: Законом України «Про ринок природного газу»; Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 року № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу»; Постановою Кабінету Міністрів України № 293 від 03.04.2019 року «Деякі питання діяльності Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зі змінами; Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року № 432 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами для ВАТ «Кіровоградгаз» (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 2291 від 15.12.2016 року) та постановою НКРЕКП № 2001 від 21.12.2018 року «Про встановлення тимчасових тарифів для АТ «УКРТРАНСГАЗ» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на перший рік другого регуляторного періоду та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов НКРЕКП». Ціна на природний газ для побутових споживачів Кіровоградської області за 1 куб. м. становила: відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 293: з вересня 2020 року по жовтень 2020 року - 4,69537 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.08.2020 року № 64); у листопаді 2020 року - 6,33164 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.10.2020 року № 92); у грудні 2020 року - 6,33168 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.11.2020 року № 98); у січні 2021 року - 7,21818 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 24.12.2020 року № 114); у січні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про зміну ціни газу у січні 2021 року по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 12.02.2021 року № 11); у лютому 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.01.2021 року № 7); у березні 2021 року - 6, 85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК Нафтогаз України» від 01.03.2021 р. № 19); у квітні 2021 року - 6, 85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК Нафтогаз України» від 30.03.2021 р. « 30). Відповідно до Постанови НКРЕКП від 07.04.2021 р. № 572: з 1 травня 2021 р. по 30 квітня 2022 р. - 7, 95 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК Нафтогаз України» від 30.04.2021 р. № 38); з 1 травня 2022 р. по 01 травня 2023 р. - 7, 95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 14.04.2022 р. № 95). Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті Постачальника за посиланням https://gas.ua/gas-prices-for-home. Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XIІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.» Приписами п. 5 Розділу 1 Правил передбачено «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Відповідно пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ: - побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. - у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Якщо споживачем природного газу порушуються вимоги Кодексу, в частині передачі Оператору ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») щомісяця з 01 по 05 число фактичних показників лічильника газу станом на 01 число місяця, а лише зазначаються в квитанціях про сплату за спожитий газ Постачальнику, або взагалі ніде не зазначаються Споживачем, об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період буде визначатися Оператором ГРМ (ВАТ «Кіровоградгаз») відповідно до вимог Кодексу на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що і буде вказано в рахунках на оплату послуг з газопостачання. Об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (АТ «Укртрансгаз») - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви. Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.» Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.» Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.» В порядку досудового врегулювання спору компанією в адресу відповідачки було направлено вимогу про сплату заборгованості від 12.08.2022 року 119/4.3-11736-2022/203022969 в сумі 14 979, 75 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику), яка залишилась незадоволеною відповідачкою, заперечення щодо сплати боргу відповідачкою не надано, борг не сплачено (а.с.25). Крім того, судом встановлено, факт споживання відповідачкою природного газу саме за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою «Фінансовий стан» споживача, за даними якої внесено до особового рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] кількість споживання природного газу, та тарифи з вересня 2020 року по травень 2023 року, та вказано суму заборгованості, яка становить 26 405,84 грн (а.с.23). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачкою з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання, яке на праві власності належить відповідачці (газопостачання), а відповідачка отримувала і користувалася даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №638/11034/15-ц. Таким чином, дослідивши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved