Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

У грудні 2022 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтво [NUMBER] . У подружжя є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 17.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2022 сторонам у даній справі надано строк для примирення, тривалістю шість місяців, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 11.09.2023 провадження у справі відновлено. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Зазначив, що спору про поділ майна подружжя немає, аліменти він платить добровільно уже значний час. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та просила розірвати шлюб. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (свідоцтво про шлюб а.с. 2). У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження а.с. 7). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 992.40 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved