Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2014 шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка з липня 2023 року проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач знаходиться за межами України, участі у вихованні та утриманні дочки не бере. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала; згідно з ч.11 ст. 128 ЦПК України викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та вважається такою, що повідомлена належним чином. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що проживає з батьком [PERSON] та членами його сім`ї, повністю перебуває на його утриманні. Мати [PERSON] проживає за межами України, участі у її вихованні не бере. За таких обставин, за згодою позивача, проводиться заочний розгляд справи. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2014 шлюб, зареєстрований 04 червня 2004 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №332, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що відповідач разом з неповнолітньою дочкою 01.05.2023 прибула на територію Данії. Відповідно до висновку імміграційної служби від 07.07.2023 [PERSON] відмовлено у тимчасовому дозволі на проживання в Данії. На підставі дозволу матері [PERSON] , 22.07.2023 неповнолітня [PERSON] повернулася до України. Відповідно до довідки Щербанівської сільської ради Полтавського району від 07.08.2023 №1775, акту обстеження умов проживання від 11.08.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (син дружини), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (дочка) проживає разом з батьком згідно з письмовим дозволом матері [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться за кордоном. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Також за частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом також встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , який самостійно її виховує та повністю утримує без участі матері [PERSON] . Відповідачка з липня 2021 року проживає за межами України, участі у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] не бере, не цікавиться виховним процесом в школі, психологічним станом та здоров`ям дитини. Статтею 160 СК України, встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір?ю. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач з липня 2023 року по даний час самостійно виховує та повністю утримує свою неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , без участі матері дитини [PERSON] у її вихованні та утриманні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як до суду надано належні та допустимі докази по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved