Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

23 червня 2023 року до суду надійшов позов ТзОВ «Коллект центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-12/2021, відповідно умов якого ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (первісний кредитор) відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 75415954 від 11 червня 2021 року, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило ТзОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 75415954 від 11 червня 2021 року, що укладений між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 11 червня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів`та [PERSON] укладено договір позики № 75415954, відповідно до якого: сума позики становить 10900,00 грн; строк позики становить 25 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99, яка нараховується за кожен день користування позикою. ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором позики від 11 червня 2021 року виконав належним чином, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 06 червня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35103,36 грн. Також зазначає, що сума судових витрат, які поніс позивач ТзОВ «Коллект центр» у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 2684,00 грн судовий збір та 9000,00 грн витрат на правничу допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №75415954 від 11 червня 2021 року у розмірі 35103,36 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 25 липня 2023 року. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 25.07.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача на 07.09.2023. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджуються довідкою про доставку електронного листа (а.с. 112). Одночасно у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася також, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 118). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75415954 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Законом України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Таким чином, підписуючи договір позики №75415954\~від 11.06.2021\~з використанням\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором\~ 7C7MxtEPm,\~ [PERSON] надала згоду на укладення даного договору та підтвердила, що ознайомлена з усіма істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена чинним законодавством (а.с. 7) Згідно умов договору від 11 червня 2021 року №75415954, позикодавець зобов`язується передати у позичальнику у власність грошові кошти у сумі 10900 грн строком на 25 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Знижена процентна ставка становить 1,69% в день, базова процентна ставка становить 1,99% в день (а.с. 7). Згідно додатку №1 до договору позики № 75415954 від 11.06.2021 таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, сума кредиту становить 10900 грн, проценти за користування кредитом 4609,34 грн, всього сума платежу за розраунковий період 15509,34 грн (а.с. 8). В підтвердження отримання грошових коштів відповідачем, позивач надав суду довідку про те, що 11.06.2021 було здійснено успішний перека згідно кредитного договору № 75415954 на суму 10900,00 грн. (а.с. 31). Із розрахунку від 30.12.2021 року за договором №75415954 вбачається, що нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 6.5 правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», заборгованість станом на 30.12.2021 року становить 34734,84 грн, з яких 10900 грн тіло, 23834,48 проценти (а.с. 33-36). Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 30 грудня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТзОВ «Вердикт капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 39-48). 10 січня 2023 року між ТзОВ «Вердикт капітал» та ТзОВ «Коллект\~центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТзОВ «ТзОВ «Вердикт\~капітал» відступає шляхом продажу ТзОВ «Коллект центр» права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с. 54-64). Із витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу № 30-12/2021 від 30 грудня 2021 року вбачається, що у [PERSON] згідно кредитного договору № 75415954 від 11.06.2021 сума заборгованості становить 34734,84 грн, з яких 10900 грн сума заборгованості за тілом, 23834,84 грн сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 52). Із витягу з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023 року вбачається, що у [PERSON] згідно кредитного договору № 75415954 сума заборгованості становить 35103,36 грн, з яких 10900 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 23834,84 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 368,52 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с 69). Відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй грошові кошти в строки, передбачені договорм позики. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, позикодавець ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, однак, в порушення положень договору позики та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими їй позикодавцем не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування коштами, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за вищезазначеним правочином. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Підсумовуючи вищевикладене та, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеним договором позики щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків за користування позикою, розмір боргу відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з [PERSON] на користь ТзОВ Коллект центр» заборгованість за договором позики №75415954 від 11 червня 2021 року в сумі 35103,36 грн, з яких: 10900 грн заборгованість за тілом кредиту, 23834,84 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн заборгованість з комісії, 50,16 грн нараховані 3% річних, 318,36 грн. інфляційні витрати. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс лист АО «Лігал Асісстанс», платіжна інструкція №0370700000 від 12 травня 2023 року, заявка про надання юридичної допомоги №7 та витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2023 року, з яких вбачається вартість послуг 9000 грн, з яких, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти у сумі 3000 за одну годину, складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів у сумі 6000 за чотири години. (а.с. 93-97, 98-100, 101, 102, 103). Клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило, що відповідно до приписів ч.5 ст.137 ЦПК України унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. На підставі ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved