Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь з відповідача суму боргу за договором позики від 14.01.2019 року у розмірі 1\~455\~735, 00грн. та судовий збір у розмірі 12\~405,00грн. В обґрунтування позову зазначив, що 14.01.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач як позикодавець передав відповідачу як позичальнику грошові кошти у розмірі 57\~500,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повертати позивачу кошти у розмірі не менше ніж по 15\~000 доларів США за кожен рік та остаточно зобов`язався повернути всю суму до 01.12.2021 року, про що написав розписку. У січні 2020 року відповідачем було повернуто позивачу 4000 доларів США. Станом на день подання позову відповідач свій обов`язок повернути позивачеві грошові кошти у розмірі 53500,00 доларів США не виконав, тому позивач вимушений був звернутися до суду з позовом. Враховуючи, що станом на 01.12.2021 року офіційний курс доларів США до національної валюти України становив 27,21грн. за 1 долар США згідно з інформацією на сайті НБУ, тому сума боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 14.01.2019 року становить 1\~455\~735грн., яку позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача. 20.12.2022 разом з позовом, позивач подав до суду заяву, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження майна, що належить відповідачу. Ухвалою суду від 21.12.2022 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою суду від 21.12.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив. Копію ухвали суду від 23.12.2023 року разом з позовною заявою та додатками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не надав. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено обставини про те, що 14.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів на суму 57 500 доларів США, оформлений у письмовій формі у вигляді власноручної розписки позичальника. Відповідач зобов`язався повертати позивачу кошти у розмірі не менше ніж по 15\~000 доларів США за кожен рік та остаточно зобов`язався повернути всю суму до 01.12.2021 року. У січні 2020 року [PERSON] було повернуто [PERSON] 4000 (чотири тисячі) доларів США. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором з повернення отриманих коштів належним чином не виконав, таким чином станом на день подання позову сума боргу відповідача перед позивачем складає 53500,00 (п`ятдесят три тисячі) доларів США. Зі змісту\~статті 11 ЦК України\~вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України\~визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не збігатися з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передання коштів у борг. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідач свої зобов`язання за договором позики перед позивачем не виконав і суму боргу в розмірі 53500 доларів США в строку до 01 грудня 2021 року не повернув. Вказаний висновок суду підтверджується змістом оригіналу розписки від 14.01.2019, на якій відсутні відмітки про виконання свого обов`язку відповідачем та оригінал якої зберігається у позивача. У зв`язку із викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов`язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 14.01.2019 року становить 53500 доларів США. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з офіційним курсом Національного банку України на 01.12.2021 року один долар США коштує 27,21 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики становить 1\~455\~735,00 грн. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов про стягнення суми позики в розмірі 1\~455 735 грн. 00 коп. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно частини 2\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 12405,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved