Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.06.2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради, третя особа - державний нотаріус Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М., про визнання поважними причин пропуску строку на прийняття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] . В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що він, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та постійно проживав адресою: [ADDRESS] . Усі витрати, пов`язані з організацією поховання батька, позивач взяв на себе. На час смерті батькові позивача було 80 років, він був людиною похилого віку, за період свого життя мав цукровий діабет. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить спадкодавцю та позивачу на праві спільної сумісної власності, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1998 року, виданого Харківським авіаційним інститутом, згідно розпорядження № 47 від 02.06.1998р. Право власності на вказану квартиру зареєстровано 29.06.1998 в Харківському міському бюро технічної інвентаризації за № В-37504. За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому відбувається спадкування за законом. Спадкоємцями за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є: позивач - [PERSON] (син спадкодавця), його мати(дружина померлого) - [PERSON] , та його сестра(дочка померлого) [PERSON] , [INFO] . В термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) з заявами про прийняття спадщини за законом або відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці не звертались. В травні 2023 року, мати позивача - [PERSON] та сестра - [PERSON] звернулись до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. з заявами про відмову від прийняття спадщини смерті [PERSON] . Таким чином, позивач стверджує. що він є єдиним спадкоємцем вищезазначеного майна, що належало його батькові. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачу перешкоджали не залежні від нього обставини, як особисті так і загальні. Вказує, що він хворіє на цукровий діабет з 2013 року та є особою з інвалідністю III групи з 2022року. Позивач посилається на ті обставини, що після смерті батька його самопочуття погіршилося, він знаходився у важкому стресовому стані, весь свій вільний час присвятив роботі, тому одразу до нотаріуса не звернувся. Лише наприкінці січня 2022 року позивач звернувся до нотаріальної контори з документами для додачі заяви про прийняття спадщини та для роз`яснення прав на вступ в спадщину. В нотаріальній конторі нотаріус повідомила, що паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником 45 віку, вважається недійсним, тому на підставі недійсного паспорту нотаріус не може встановити особу та прийняти заяву про вступ в спадщину. В усній формі рекомендувала позивачу з спочатку привести паспорт у відповідний стан, а потім звертатися до нотаріальної контори з заявою. 21 січня 2022 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг щоб вклеїти з паспорт у формі крижки фотокартку по досягненню позивачем 45-річного віку. ID картку позивач отримав тільки 23 лютого 2022 року. Позивач стверджує, що його батько [PERSON] помер під час дії карантину, спричиненого коронавірусом, в зв`язку з чим строки виготовлення документів набагато збільшились. На 24.02.2022 позивач планував записатися до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, однак, у зв`язку з військовою агресією та повномасштабним вторгненням на територію України РФ 24 лютого 2022 року, Указом Президента України було введено воєнний стан від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ХІ, який триває і нині. Місто Харків та Харківська область починаючи з 24.02.2022р. інтенсивно піддавалися ракетним та артилерійським обстрілам. З метою збереження свого життя та своїх рідних позивач був вимушений виїхати з міста Харкова зі свого постійного місця проживання, де залишилися майже всі документи, та евакуюватися в інший регіон, а тому був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса. Позивач є ВПО, згідно довідки від 06.04.2022, виданої Сихівським ВСЗ УСЗ ДГП Львівської МР. Стверджує, що в травні 2022 року у Львові звертався до приватних та державних нотаріусів з питання спадкування та роз`яснення порядку отримання спадщини після смерті батька під час військової агресії, в телефонному режимі йому повідомлялося, що спадковий реєстр закритий та відповідно до пункту 3 постанови Кабінета Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «під час воєнного стану перебіг шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Обраховуючи строки таким чином, 25 травня 2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. з відповідною письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого [INFO] батька [PERSON] , за якою 25 травня 2023р. була заведена спадкова справа 258/2023, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.05.2023р. За результатами розгляду заяви [PERSON] про прийняття спадщини, позивачу письмово відмовлено державним нотаріусом Шостої ХДНК Вовкожа О.М. про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.05.2023р. № 1358/02-31. Причиною винесення вказаної постанови стало те, що заявник - [PERSON] , заяву про прийняття спадщини подав після спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та станом на 23.09.2021 за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] , [INFO] зареєстрований не був, тому [PERSON] необхідно звернутися до суду із заявою про продовження такого строку. Позивач вважає, що вказаний строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин, що обумовлені тим, що він є особою з інвалідністю III групи за загальним захворюванням, фактично після смерті вступив в управління спадковим майном. Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, позивач перебуваючи у хворобливому стані, змушений був евакуюватися з постійного місця проживання м. Харкова у більш безпечне місце та не розібрався з колізією у законодавстві. Позивач стверджує, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому звернувся до суду з даним позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 08 серпня 2023 року на адресу суду від Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні даного позову, посилаючись на те, що відсутні поважні причини пропущеного строку для прийняття спадщини, у позивача була наявна можливість подати засобами поштового зв`язку письмову заяву про прийняття спадщини, що ним не було зроблено з 24.09.2021 до 25.05.2023. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2023 року, задоволено клопотання позивача про витребування спадкової справи у Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, заведеної після смерті [PERSON] , закрито підготовчий розгляд та призначено справу до розгляду по суті в судове засідання. 15.09.2023 на адресу суду надійшла завірена копія спадкової справи №258/2023, на виконання ухвали суду. Позивач про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити повністю, справу розглянути за його відсутності. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд даної справи за їх відсутності, в яких відповідачі зазначили, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник Харківської міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду 08.08.2023 подав заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. Третя особа - державний нотаріус Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. у судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть від 25.09.2021 серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції(м.Харків) складено актовий запис № 17467.(а.с.10) Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як стверджує позивач [PERSON] в своєму позові, крім нього та його матері [PERSON] , що є дружиною померлого [PERSON] , до кола спадкоємців першої черги входить також його рідна сестра [PERSON] , що також вбачається з її заяви до Шостої ХДНК від 25.05.2023. З матеріалів спадкової справи №258/2023 вбачається, що позивач [PERSON] 25.05.2023 звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , я кий помер [INFO] . 25.05.2023 [PERSON] звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . 25.05.2023 [PERSON] звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.06.1998, виданого Харківським авіаційним інститутом, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано 29.06.1998 в КП «ХМБТІ». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 30 травня 2023 року за №1358/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів (інформації), які підтверджують факт прийняття спадщини. Згідно з інформаційною довідкою з реєстру територіальної громади м. Харкова, померлий [PERSON] [INFO] , один був зареєстрований станом на дату смерті: [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 травня 2023 року, нотаріусом Вовкожа О.М., інформація відсутня. Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 травня 2023 року інформація відсутня. До матеріалів справи також суду надано копію довідки картки фізичної особи-платника податків [PERSON] , копію паспорта [PERSON] , виданого 16.02.2022, копію закордонного паспорта [PERSON] , копію витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію позивача, скрін-шот з довідкою переселенця із за стосунку «Дія», копію пенсійного посвідчення від 04.01.2023, копію РНОКПП померлого [PERSON] , копію лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , копії паспортів відповідачів. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання поважними причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та визначення додаткового строку на прийняття спадщини - 4 місяці з дня набранні рішенням законної сили, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на наступне. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини\~. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття\~спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею\~1272 ЦК України. Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Разом із тим, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Належними відповідачами у спорах\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). Представник відповідача Харківської міської ради у відзиві на даний позов посилається на те, що ті обставини, на які посилається позивач, як на причини пропуску 6 місячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини не є поважними. Суд погоджується з доводами представника відповідача з огляду на наступне. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , про що позивачу було відомо, як він стверджує в позовній заяві та посилається на те, що організацією поховання займався особисто. В матеріалах справи відсутні належні та обґрунтовані відомості, що позивач скористався правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, в тому числі і до 24.02.2022 року. Посилання позивача про наявність труднощів до 23.02.2022, тобто до початку військової агресії рф на території України та введення військового стану у зверненні до нотаріуса до спливу строку, передбаченого ст.1270 ЦК України у зв`язку із необхідністю вклеювання фото у паспорт громадянина України в формі книжки по досягненню 45-річного віку не підтверджена матеріалами справи жодним чином, крім того, із долученого паспорта громадянина України у формі карти вбачається, що її видано 16.02.2022.(а.с.5) Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження\~своєї хвороби,\~як на\~підтвердження поважності\~причини пропуску\~строку для\~подання заяви\~ позивачем надано довідку МСЕК про присвоєння третьої групи інвалідності за загальним захворюванням від 06.12.2022, тобто після 1 рік 3 місяця після смерті спадкодавця. Доказів на підтвердження того, що позивач протягом часу з 23.09.2021 року по 25.05.2023 року хворів та з цих причин не міг подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини суду взагалі не надано. Єдине посилання на наявність хвороби (діабет) та оформлення інвалідності чоловіку у період воєнного часу не може свідчити про його тяжкий стан, що перешкоджало йому подати заяву до нотаріуса у будь-якому місті України. Посилання позивача на стресовий стан, наявність захворювання на цукровий діабет, інвалідність з грудня 2022 року та статус Внутрішньо-переміщеної особи з 06.04.2022, тобто після закінчення 6-місячного строку на прийняття спадщини також не є такими перешкодами, що унеможливлювали своєчасне звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач з квітня 2022 року був ВПО в м. Львів, де працювали нотаріальні контори і позивач не був позбавлений можливості з будь-який час протягом усього 2022 року подати до будь-якого нотаріуса м. Львова заяву про прийняття спадщини. Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у позивача, згідно його позову виникли труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що не подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважав, що діють норми Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». При цьому в тексті позову зазначає, що ознайомлений з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що причина пропуску строку не залежала від його волі та пов`язана із колізією в законодавстві. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 06.03.2022) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану. Відповідно до змін внесених 28.04.2022 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття продовжено зупиненим на час дії воєнного стану. 29.06.2022 внесено нові зміни постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», згідно з якими з 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції від 29.06.2022) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. З матеріалів справи вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріуса тільки 25.05.2023, тобто через 1 рік 8 місяців та 2 дні після смерті спадкодавця 23.09.2021 року, що є значно більшим 10-місячного терміну, на який посилається позивач. При цьому,\~судом не\~можуть бути\~визнані поважними\~такі причини\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~як юридична\~необізнаність позивача\~щодо строку\~та порядку\~прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо, в тому числі і за відсутності будь-яких доказів з приводу зазначеного. Також суд погоджується з твердженням відповідача, що пунктом 3.5. глави 10 частини II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено можливість спадкоємцем подати до нотаріальної контори письмової заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач зазначає що є внутрішньо-переміщеною особою у м. Львові, тобто знаходився в Україні, проте доказів на підтвердження об`єктивних обставин, що перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом тривалого часу, тобто більше 1 року 8 місяців до суду не подано. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та недоведені. Відповідно до ч. 3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Таким чином, враховуючи, що протягом судового розгляду позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин у позивача [PERSON] та об`єктивних перешкод на подання заяви про прийняття спадщини протягом 1 року 8 місяців після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв*язку з чим даний позов задоволенню не підлягає. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed