Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їх спільне з відповідачкою життя не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння, взаємоповага та довіра. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає що їх шлюб розпався та носить лише формальний характер, а тому просить його розірвати. \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву не подавала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Антопільської сільської ради Андрушівського району Житомирської області,\~актовий запис\~№2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 24). Згідно свідоцтва\~про народження\~у подружжя\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(а.с. 11). На даний час шлюб між сторонами розпався, подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на життя та побут. Шлюб існує лише формально, оскільки особисті відносини ніж ними мають негативний характер. Відповідно до п.10 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №11\~від 21.12.2007\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ Відповідно\~до ч.\~3,\~ч.\~4\~ст.\~56\~СК України\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї і поновлення шлюбних відносин неможливе та суперечитиме інтересам сторін, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та розриває вказаний шлюб. Відповідно до ст.113 СК України, відповідачці після розірвання шлюбу суд залишає прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - " [PERSON] ".

Outcome: approved