Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

20.03.2023 року\~представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.09.2010 року, станом на 18.02.2023 року, у розмірі 68187,20 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 56429,38 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 11757,82 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 08.09.2010 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.09.2010 року; відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки «Універсальна» № [NUMBER] від 03.09.2012 року, картка Універсальна [NUMBER] від 02.03.2016, картка Універсальна [NUMBER] від 03.12.2018 року. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 55 000 грн. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконав умови договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Ухвалою суду від 24 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.04.2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що анкета-заява №б/н від 08.09.2010 року містить лише волевиявлення відповідача на оформлення «Сберкнижка (депозит)» з ідентифікацією з паспортом. Анкета-заява не містить позначення та необхідного встановленого початкового кредитного ліміту, тобто відповідач мав намір оформити Депозит, в не Кредит. Анкета-заява не містить жодних умов кредитування, зазначення тіла кредиту, строк погашення, процентна ставка, комісія, пеня за користування кредитом. Також зазначила, що немає підтверджень того, що відповідач ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, розмірах і порядках нарахування. Вважає, що підписання паспорту споживчого кредиту, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Паспорт споживчого кредиту не підписаний відповідачем, не містить доказів електронних підписів. Копія паспорта відповідача, яка завірена 03.12.2018 року спростовує посилання представника позивача на доказ укладення Кредитного договору, так як анкета-заява укладена 08.09.2010 року, розрахунок заборгованості з 03.09.2012 року, паспорт споживчого кредиту 27.08.2021 року, підпис стилусом не було передбачено Законом на дату підписання. Виписка по рахунку вважає неналежним доказом, а лише відображаєм позицію банку. Враховуючи вищезазначене вважала, що заборгованість за заявою-анкетою №б/н від 08.06.2010 року відсутня. 15.05.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просив відзив відповідача залишити без задоволення, вважаючи доводи відповідача необґрунтованими та безпідставними, посилаючись на те, що Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами, до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнавав свої зобов`язання за Договором, але пізніше відповідач частково сплачував заборгованість за Договором, але розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово економічна експертиза по справі не призначалась. 15.06.2023 року представником відповідача було надано відповідь на відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки представник позивача посилається на неактуальну практику, не надано жодного допустимого і достовірного доказу, сума заборгованості перевищує максимальний розмір наданого банком кредитного ліміту 55000 грн. Вважає, що згідно розрахунку заборгованість за договором б/н від 08.09.2010 року складає 32190,21 грн., а не 68187,20 грн., так як відсотки, штрафи, пеню банк не мав права нараховувати. 30.06.2023 року представник позивача подала заперечення, в яких зазначила, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання, так як до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за Договором. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 27.07.2023 року представником відповідача надані пояснення у відповідь на заперечення представника позивача, в яких зазначила, що заперечення містять лише обґрунтування зазначені у позові та відповіді на відзив, не містять посилання на актуальну практику, просила відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, просила відмовити в позовних вимогах, урахувати відзив на позовну заяву та пояснення на відповідь на відзив. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2010 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.09.2010 року; відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки «Універсальна» № [NUMBER] від 03.09.2012 року, картка Універсальна [NUMBER] від 02.03.2016, картка Універсальна [NUMBER] від 03.12.2018. (а.с.23) У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 55 000 грн. (а.с.24). Як вбачається із Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог\~ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050\~\~ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається з матеріалів справи свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. З заяви-анкети, яка підписана відповідачем, вбачається, що «Я згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір приєднання банківських послуг. Я ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовій формі…». Підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та користуючись кредитними коштами, суд вважає, що між сторонами по справі існують кредитні правовідносини, щодо яких сторони погодили істотні умови договору кредиту про суму кредиту, строку її повернення та розміру процентів. Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц. Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунку, за вказаним кредитним договором, станом на 18.02.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 68187,20 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 56429,38 гривень; заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 11757,82 гривень. Ці дані також підтверджуються випискою за договором № б/н\~за період з 03.09.2012 -22.02.2023 (а.с.65-97). Оскільки відповідач та його представник не надали суду доказів, які б спростовували факт укладання наведеного Договору, не спростували розрахунок заборгованості, не довели відсутність заборгованості за наведеним Договором. Згідно виписки за картковими рахунками, відповідач користувався кредитними грошовими коштами, певний час виконував зобов`язання належним чином, а отже визнав свої зобов`язання. В поясненнях на відповідь на відзив погодились, що є заборгованість, але не згодні з розміром посилаючись на те, що в структурі суми заборгованості, зазначеної Банком містяться відсотки, штрафи, пені, але таке твердження не було доведено належними та допустимими доказами. Отже, враховуючи, що зобов`язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved