Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Призначення пенсії здійснено на підставі наданих відділом Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області від 31.05.2013 №25/5-938 матеріалів для призначення пенсії за вислугою років підполковнику внутрішньої служби [PERSON] , начальнику установи - начальнику арештного дому Сокирянської виправної колонії відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області (№67) та призначено пенсію за вислугу років з 01.04.2013 року. Починаючи з 01.04.2013 року нарахування та виплату пенсії забезпечено в повному обсязі. За матеріалами пенсійної справи виплата пенсії [PERSON] у 2013 - 2021 роках проводилась з урахуванням даних про звільнення з посади. Наказом Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» у Житомирській області від 31.08.2021 №119к-21 «Про особовий склад» зараховано заступника начальника УВП з оперативної роботи - начальника оперативного відділу державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8) Келю Володимира Вікторовича (М-070781) з 01.09.2021 року на службу до Державної кримінально - виконавчої служби України на посаду начальницького складу відповідно до частини 3 статті 14, частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», статті 47 Закону України «Про Національну поліцію». Аналогічні відомості підтверджені даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку про застрахованих осіб. Згідно частини 2 статті 2 Закону №2262 пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх, зокрема, на службу до Державної кримінально- виконавчої служби України, виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення. З 01.10.2021 року у зв`язку з відсутністю підстав виплату пенсії [PERSON] за вислугу років згідно Закону України №2262 припинено. При зверненні із заявою про призначення пенсії за вислугу років [PERSON] був ознайомлений з обов`язком повідомляти Пенсійний фонд про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, оскільки відповідно до ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при звільненні з роботи, яка дає право на пенсію. У зв`язку із зарахуванням [PERSON] , на посаду заступника начальника УВП з оперативної роботи - начальника оперативного відділу державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» утворилася переплата пенсії за період з 01.09.2021\~року по\~30.09.2021\~року на загальну суму 10302,70 грн. Статтею 60 Закону №2262 передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї, тощо) можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються, зокрема, на підставі рішення суду. Внаслідок опрацювання даних, що містять індивідуальні відомості про застраховану особу, спеціалістами Головного управління було виявлено, що відповідач не подав до Головного управління відомості про те, що був працевлаштований. Внаслідок працевлаштування [PERSON] виникла переплата пенсії, що спричинило майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Головного управління. Головне управління листом від 20.10.2021 року за №2400-1703-8/36786 повідомило [PERSON] про необхідність відшкодування надміру виплачених коштів. 28.07.2022 року Головне управління листом за №2400-1703-8/25486 повторно повідомило [PERSON] про необхідність відшкодування надміру виплачених коштів. 08.08.2023 року за №2400-0801-8/4650 Головне управління направило повідомлення [PERSON] про повернення переплати пенсії. Оскільки погашення переплати в добровільному порядку не здійснювалося, Головне управління повторно направило повідомлення від 28.03.2023 року за №2400-0801-8/11857 про повернення переплати пенсії. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму переплати пенсії, виплачену надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера в розмірі 10302,70 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, своєчасно повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та з 01.04.2013 року проводилось нарахування та виплата пенсії за вислугу років згідно з\~Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992\~(далі по тексту\~Закон № 2262). Особи з числа військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~при наявності встановленої зазначеним Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішні: справ, Національної поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і державній пожежній охороні, службі і Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Статтею 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на\~Конституції України\~і складається з\~Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб»,\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Призначення пенсії здійснено на підставі наданих відділом Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області від 31.05.2013 №25/5-938 матеріалів для призначення пенсії за вислугою років підполковнику внутрішньої служби [PERSON] , начальнику установи - начальнику арештного дому Сокирянської виправної колонії відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області (№67) та призначено пенсію за вислугу років з 01.04.2013 року Однак, відповідно до копії витягу з наказу від 31.08.2021 №119к-21 відповідно із Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» і Закону України «Про Національну поліцію» відповідача [PERSON] зараховано заступником начальникак УВП з оперативної роботи -начальника оперативного відділу державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» з 01.09.2021 року на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України на посаду начальницького складу. В зв"язку з цим, відповідачу [PERSON] припинено виплату пенсії по причині поновлення на службі, що підтверджується копією атестату №299 про зняття з обліку, виданого Головним управлінням ПФУ у Чернівецькій області. У зв`язку із зарахуванням [PERSON] , на посаду заступника начальника УВП з оперативної роботи - начальника оперативного відділу державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» утворилася переплата пенсії за період з 01.09.2021\~року по\~30.09.2021\~року на загальну суму 10302,70 грн, що підтверджується довідкою про переплату, видану начальником управління з питань пенсії Головного управління ПФУ у Чернівецькій області [PERSON] від 21.09.2021 року за №2406002742. При зверненні із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідач [PERSON] був ознайомлений з обов`язком повідомляти Пенсійний фонд про обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, оскільки відповідно до ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при звільненні з роботи, яка дає право на пенсію. Однак, відповідачем не було повідомлено позивача про дані обставини, у зв"язку з чим виникла переплата пенсіїі за період з 01.09.2021 року по 30.09.2021 року в сумі 10302,70 грн, що призвело до надміру виплачених коштів внаслідок зловживань з боку відповідача. З метою досудового врегулювання даного питання позивачем неодноразово направлялись відповідачу [PERSON] на його поштову адресу повідомлення про необхідність відшкодування надміру виплачених коштів, проте дані листи відповідачем проігноровані та безпідставно отримані бюджетні кошти повернуті відповідачем не були. Статтею 60 Закону №2262 передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї, тощо) можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються, зокрема, на підставі рішення суду. Внаслідок опрацювання даних, що містять індивідуальні відомості про застраховану особу, спеціалістами Головного управління було виявлено, що відповідач не подав до Головного управління відомості про те, що був працевлаштований. Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ч. 1-3\~ст. 326 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених за може здійснюватися іншими суб`єктами. Відповідно до ч.1\~ст.1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) майнова завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичною або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини четвертої\~статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Законодавством чітко визначено способи вирішення питання пов`язаного з виникнення переплати пенсії: добровільне повернення пенсіонером надмірно виплачених сум чи стягнення зазначених сум у судовому порядку; визнання сум переплати пенсії безнадійною заборгованістю або прийнятої рішення щодо її списання; утримання переплати пенсії згідно рішення комісії. Відповідно до пункту 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~Постановою Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4\~(у редакції\~постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за №374/7695 (переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, ц грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад визначений законодавством. Пунктом 7 Порядку чітко зазначені випадки при яких переплата пенсії може бути визнано безнадійною заборгованістю, а саме: смерті боржника; визнання боржника безвісно відсутнім померлим; набрання законної сили рішенням суду про відмову територіальним органам Пенсійного фонду України у стягненні (утриманні) з боржника сум переплат пенсії; якщо заходи, територіальними органами Пенсійного фонду України, з розшуку боржника не дали позитивних результатів; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленні сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у х сукупності. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказами в цілому, та і кожного доказу. Відповідно до п.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Outcome: approved