Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 02 жовтня 2004 року виконавчим комітетом Чуківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 6. У шлюбі мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Через різні погляди на життя у них часто виникали непорозуміння та суперечки, у зв`язку з чим вони припинили спільне проживання. Примирення між ними неможливе, шлюб носить формальний характер, що дає підстави для його розірвання. В цей час діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач кошти на утримання дочок не надає. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в забезпеченні належних умов життя і розвитку дітей, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. У судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій заяві представник позивачки просив проводити розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій заяві вимоги позову визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачкою розмірі. Просив проводити розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав вимоги заявленого позову, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2004 року у виконавчому комітеті Чуківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис № 6. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Неповнолітні дочки проживають з матір`ю, у добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивачка та відповідач не вирішили. Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Стосунки, які існують між подружжям виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на викладене, оскільки відповідач визнав вимоги позову, підстав для відмови у прийнятті його визнання немає, суд, з дотриманням вимог ст.182 Сімейного кодексу України, з урахуванням визначеного законом мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання неповнолітніх дочок аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Звертаючись до суду з цим позовом позивачка сплатила 1073,60 грн судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які слід стягнути на її користь з відповідача. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 4000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом Бурдигою В.О., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.07.2023 року відповідно до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року №24/2023. На підставі викладеного, ст. 104, 112, 182, 183 СК України,

Outcome: approved