Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] ,звернулася в суд з позовом до відповідача, [PERSON] ,про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 19.11.1983 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 47. Від даного шлюбу у них народився син, який на даний чає є повнолітнім. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на подружнє життя. Між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного. З 2006 року разом як подружжя не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує тільки формально. Надалі перебувати у шлюбних відносинах не бажає, примирення між ними не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності та не заперечувала проти заочного рішення суду. Відповідач, [PERSON] ,у судове засідання не з`явився хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, не подав відзиву, на адресу суду 15.08.2023 року повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 36). За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 03.07.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 19.11.1983 року сторони по справі зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 47, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.02.2023 року (а.с. 3). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, не проживають разом, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 104, 110, 112, СК України,

Outcome: approved