Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.03.2019 у сумі 65 218 грн 59 коп станом на 22.05.2023, з яких: 53 087 грн 93 коп заборгованість за тілом кредитом, 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 12\~130 грн 66 коп заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0 грн 00 коп нарахована пеня, 0 грн 00 коп нарахована комісія. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач, звернувшись до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву № б/н від 04.03.2019, на підставі якої між сторонами було укладено договір банківського рахунку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до вказаного Договору № б/н від 04.03.2019 банком відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. Позивач вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач усупереч положень Договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, враховуючи внесені кошти на погашення заборгованості відповідач станом на 22.05.2023 має заборгованість у сумі 65 218 грн 59 коп, з яких: 53 087 грн 93 коп заборгованість за тілом кредитом, 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 12\~130 грн 66 коп заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0 грн 00 коп нарахована пеня, 0 грн 00 коп нарахована комісія. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. У судове засідання представник позивача не прибув, однак згідно з клопотанням наявним в позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання з розгляду справи 26.07.2023, 21.09.2023 не прибув, про причини такої неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та судові повістки, які було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача повернулись до суду з відміткою Укрпошти про невручення адресату «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Довідки поштового відділення з позначками про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з тим, що адресат «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та підписала анкету-заяву № б/н від 04.03.2019, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладено шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» б/н, згідно з якою відповідач погодився з тим, що вказана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді. Судом встановлено, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які підтверджуються Анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.03.2019, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від 04.03.2019 з якому наявний підпис [PERSON] , випискою за договором № б/н за період з 04.03.2019 по 24.05.2023, виданою на ім`я відповідача, та наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 04.03.2019 станом на 22.05.2023, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, відповідно до якої 04.03.2019 старт карткового рахунку, 06.12.2021 збільшено кредитний ліміт до 50\~000 грн 00 коп, 11.03.2022 востаннє змінено кредитний ліміт зменшено до 0 грн 00 коп, довідкою про видачу кредитний карток, відповідно до якої востаннє відповідачу видано кредитну картку 02.11.2020 терміном дії до 09/24, тип картки «Універсальна». Відповідно до наданого банком розрахунку, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, враховуючи внесені відповідачем кошти на погашення заборгованості станом на 22.05.2023 становить 65 218 грн 59 коп, з яких: 53 087 грн 93 коп заборгованість за тілом кредитом, 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 12\~130 грн 66 коп заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0 грн 00 коп нарахована пеня, 0 грн 00 коп нарахована комісія, що також підтверджується даними виписки за договором № б/н за період з 04.03.2019 по 24.05.2023. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які підтверджуються Анкетою-заявою відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 04.03.2019, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» від 04.03.2019 з якому наявний підпис [PERSON] , випискою за договором № б/н за період з 04.03.2019 по 24.05.2023, виданою на ім`я відповідача, та наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 04.03.2019 станом на 22.05.2023, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, відповідно до якої 04.03.2019 старт карткового рахунку, 06.12.2021 збільшено кредитний ліміт до 50\~000 грн 00 коп, 11.03.2022 востаннє змінено кредитний ліміт зменшено до 0 грн 00 коп, довідкою про видачу кредитний карток, відповідно до якої востаннє відповідачу видано кредитну картку 02.11.2020 терміном дії до 09/24, тип картки «Універсальна». Дослідивши зазначені докази, суд зауважує, що із вищевказаної виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої зобов`язання щодо повернення цих коштів (купував товари, знімав готівку через термінали, отримував готівку в банку, поповняв готівкою через відділення Банку і таке інше), тому суд приходить до висновку про наявність кредитних правовідносинах між сторонами. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Згідно з\~ст. 1049 ЦК\~Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти (підтверджується анкетою-заявою та Розрахунком заборгованості за договором б/н від 04.03.2019 станом на 22.05.2023, випискою по рахунках, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача) у добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Станом на 22.05.2023 сума заборгованості відповідача по кредитному договору № б/н від 04.03.2019 становить 65 218 грн 59 коп, з яких: 53 087 грн 93 коп заборгованість за тілом кредитом, 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 12\~130 грн 66 коп заборгованість за простроченими відсотками, 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0 грн 00 коп нарахована пеня, 0 грн 00 коп нарахована комісія. Доказів, щодо належного виконання умов договору та спростування розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved