Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Заявник ставить питання про встановлення факту проведення ним поховання [PERSON] в 1969 році та [PERSON] в 1870 році на Засумському кладовищі. Свої вимоги мотивує тим, що у нього є родинне поховання, на якому розташовані могили його родичів. В цій же огорожі знаходяться поховання [PERSON] та [PERSON] , зобов`язання поховання яких заявник свого часу взяв на себе, оскільки вони перебували у дружніх відносинах з його батьками. Оригінали свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON] у нього не збереглися, Для реалізації прав користувача родинного поховання необхідно мати оригінали свідоцтва про смерть. На даний час єдиним шляхом вирішення проблеми є звернення до суду з заявою про встановлення факту проведення ним поховання [PERSON] та [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи про місце, день та час розгляду справи повідомлявся, подав письмовий відзив, в якому проти задоволення заяви не заперечував, зазначив, що заявник здійснив поховання [PERSON] та [PERSON] , встановив на їх могили намогильні споруди із зазначенням ПІБ, дат їх народження та смерті, підтримує біля могил належний санітарний стан та порядок. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 8 вересня 2023 року . Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно схеми розташування родинного поховання, на території Засумського кладовища м. Суми сектор №1 знаходиться родинне поховання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). На заяву [PERSON] про видачу на його ім`я свідоцтва про поховання [PERSON] та [PERSON] , КП «Спеціалізований комбінат» листом №01-11/145-ч від 16.08.2023 року відмовив у зв`язку з відсутністю оригіналів свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). В судовому засідання свідок [PERSON] , яка являється дружиною заявника, підтвердила, що її чоловік на Засумському кладовищі в родинній огорожі провів поховання в 1969 році [PERSON] та в 1970 році його дружини [PERSON] . Подружжя постійно доглядає за їх могилами та підтримують належний санітарний порядок поруч з цими похованнями. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» свідоцтво про поховання видається виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання), після здійснення поховання. Таким чином судом встановлено, що заявник здійснив поховання [PERSON] та [PERSON] . Визначення заявника користувачем родинного поховання необхідне йому для отримання свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог заявника та необхідність встановити факт проведення [PERSON] поховання [PERSON] в 1969 році та [PERSON] у 1970 році на Засумському кладовищі.

Outcome: approved