Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

29 грудня 2022 року адвокат Буловчак Христина Романівна, яка представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] ; [PERSON] , з участю третьої особи: Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , також просить зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме запис про батька дитини: [PERSON] , а також зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести відповідні зміни до актового запису №1390 про народження [PERSON] , [INFO] , яким був проведений цим же відділом 23 грудня 2016 року, згідно даного рішення та видати нове свідоцтво про народження та внести зміни: [PERSON] , [INFO] , батько дитини - [PERSON] , судові витрати просить покласти на нього. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області внесено відповідний актовий запис №1390 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.12.2016. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] 06.02.2010 було укладено шлюб, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.10.2016 було розірвано, та [PERSON] було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Зазначає, що у жовтні 2015 року у позивача та [PERSON] виникли почуття один до одного, симпатія. На час їх знайомства відповідачі не проживали разом, проживали окремо, спільних дітей у них не було. В подальшому [PERSON] завагітніла, а позивач та [PERSON] з липня 2016 проживали разом як сім`я, вели спільне господарство, чекали на народження дитини, батьком якої позивач вважав себе. В подальшому вони між союою сварилися, деякий час проживали окремо, потім мирилися та продовжували проживати разом, внаслідок чого у них народився [INFO] син - [PERSON] . Зазначає, що позивач вважає себе біологічним батьком малолітньої [PERSON] , з народження якої позивач піклувався про неї, брав участь у її вихованні, розвитку, яка називає позивача своїм батьком, що також встановлено ДНК від 30.05.2022. У зв`язку із вищенаведеним і звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача Буловчак Х.Р. не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, проте ними на адресу суду було подано заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. У судове засідання представник третьої особи - Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 06 лютого 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.10.2016 було розірвано. [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Львівській області, та внесено відповідний актовий запис №1390. З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 ст.126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В ході судового розгляду встановлено, що з жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] , яка з чоловіком [PERSON] проживали окремо, що не заперечувалося ним, перебували у стосунках, внаслідок чого відповідач [PERSON] довідалася у лютому 2016, що вона вагітна, та з липня 2016, що підтвердив і відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом як одна сім`я, вести спільне господарство, та чекали на народження дитини. В подальшому, оскільки між [PERSON] та [PERSON] виникали непорозуміння, які деякий час проживали окремо, що було підтверджено учасниками справи, [PERSON] після народження дитини, внесла у свідоцтво про народження дитини відповідача [PERSON] , з яким вона перебувала у шлюбі, та який не є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . [PERSON] вважає себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він з матір`ю дитини спільно проживали, піклувався про неї, брав участь у її вихованні, дитина називала його татом. Ухвалою від 07 квітня 2023 судом задоволено клопотання представника позивача Буловчак Х.Р. про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи може бути [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Львові? Відповідно до Висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114-23/7880-БД від 12.07.2023, складеного судовим експертом Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Пасович О.Б., [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999999999 %. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved