Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 03.08.2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність порозуміння та сварки, сторони проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Також вона зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу шлюб між нею та Відповідачем носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливі. На підставі вищевикладеного вважає, що спільне життя та збереження сім`ї неможливе та просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 03.08.2013 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 622). Як встановлено судом, життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність порозуміння та сварки, сторони проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, збереження сім`ї неможливо та суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 536,80 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову, що складає 536,80 грн.

Outcome: approved