Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», правонаступником якого є ТОВ «ТЕХНОЛОГІКА», про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 23.06.2021 року №218433 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що про вчинення вказаного вище виконавчого напису їй раніше відомо не було, оскільки даний виконавчий напис позивач не отримувала ні від нотаріуса, ні від стягувача. Окрім того позивач вказує, що зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки кредитний договір, на підставі якого вчинений виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений. Від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» вона ніяких повідомлень чи вимог (претензійних листів) з приводу заборгованості не отримувала. В зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 23.06.2021 року №218433 таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7073,60 грн. Згідно з ухвалою судді від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Ухвалою суду від 05.07.2023 року залучено до\~участі у\~справі за\~позовом [PERSON] до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору (на стороні відповідача) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в якості правонаступника відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГІКА». У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість від її представника Цокало Т.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ТЕХНОЛОГІКА» та треті особи: приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Терлеєв І.М. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~\~що 23.06.2021\~року приватним\~нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.\~було вчинено\~виконавчий\~напис,\~зареєстрований\~в\~реєстрі за\~№218433\~про\~звернення\~стягнення з\~ [PERSON] \~\~суми заборгованості\~за\~Кредитним\~договором №09/07/2008/980-К/229\~від 09.07.2008\~року укладеним\~з ПАТ\~«Комерційний банк\~«Надра»,\~право вимоги\~за яким\~було відступлено\~ до\~Нового кредитора\~ -\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП»,\~відповідно до\~договору \~№СL48N718070_ \~bank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, відповідно до якого ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло право Нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому 18.12.2020 року між ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» було укладено договір №СL48N718070_\~bank 04 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право Нового кредитора до позичальника за кредитним договором. Згідно договору №1901/К-1 про відступлення прав вимоги ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТМЕНТ» відступив права вимоги ТОВ «ТЕХНОЛОГІКА» до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, в тому числі за вказаним за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.01.2019 року по 22.06.2021 року. Сума заборгованості становить 16167,58 грн, що складає з яких 4179,93 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 11987,65 грн. прострочена заборгованість несплаченими відсотками за користування кредитом, а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 50 грн., що в загальному складає 16217,58 грн. Вказаний виконавчий напис набрав законної сили 23.06.2021 року, строк пред`явлення виконавчого напису 3 роки. 27.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. відкрито виконавче провадження ВП №66958022 по примусовому виконанню означеного виконавчого напису нотаріуса. В матеріалах справи наявні відомості щодо направлення вказаної постанови приватним виконавцем Терлеєвим І.М. для відома відповідачу, натомість відсутні відомості щодо її отримання [PERSON] . Відомості щодо отримання зазначеної постанови [PERSON] матеріали справи не містять. Серед представлених суду доказів також відсутнє підтвердження направлення та отримання позивачем будь-яких претензій від відповідача щодо сплати заборгованості за Кредитним договором №09/07/2008/980-К/229 від 09.07.2008 року укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «Надра». Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. \~\~\~\~\~Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14,\~\~залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~щодо можливості здійснення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таку ж позицію висловлено у п. 83 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17, згідно якої кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Серед документів наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу Кредитний договір №09/07/2008/980-К/229 від 09.07.2008 року укладений між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Велика Палата Верховного Суду вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця/боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця/боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року,Справа № 645/1979/15-ц). Вчинення нотаріусом\~\~виконавчого напису\~\~відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосувала норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. За встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні\~суми відшкодування\~суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених [PERSON] витрат нею подано договір про надання правничої (правової) допомоги на правничу допомогу, акт приймання - передачі наданої правничої допомоги №1 до договору №557/13-02-2023 надання правничої допомоги від 13.02.2023 року та квитанцію №557 від 13.02.2023 року, згідно якої [PERSON] оплачено вартість таких послуг на суму 6000 грн. (а.с.26-27). Як вбачається із п. 1.1. Договору №557/13-02-2023 про надання правничої (правової) допомоги від 13.02.2023 року у відповідності до статті 59 Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених даним договором. Згідно п. 3.1. вказаного договору передбачено, що гонорар є формою винагороди Адвоката за здійснення , представництва та надання інших видів правничої допомоги Клієнту Відповідно до п. 3.2. договору порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати умови повернення тощо визначаються даним договором про надання правничої допомоги детальним описом робіт (наданих послуг) або додатковою угодою до даного договору. Пунктом 3.7. вказаного договору передбачено порядок приймання-передачі наданої правничої допомоги: -правнича допомога вважається наданою після підписання Акта приймання передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами; -адвокат надає клієнту акт приймання передачі наданої правничої допомоги, в якому зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який було внесено та розмір гонорару який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мати місце) та розмір авансового внеску Клієнта внесений в рахунок оплати послуг за даним договором (якщо останній було внесено) розмір невідпрацьованого гонорару. Згідно акту приймання передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №557/13-02-2023 про надання правничої допомоги від 13.02.2023 року, станом на 01.04.2023 року адвокатом Цокало Т.М. надано правничу допомогу на суму 6000 грн. Станом на 01.04.2023 року [PERSON] внесено гонорар 6000 грн. готівкою, згідно квитанції №557 від 13.02.2023 року. Даний факт також підтверджується квитанцією №557 від 13.02.2023 року. В свою чергу представником ТОВ «ТЕХНОЛОГІКА» не подано заяви щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи. Відтак з врахуванням задоволення позову [PERSON] , відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~понесені відповідачем судові витрати, що в загальному складають 6000 грн. (правнича допомога) + 1073, грн. судовий збір, а всього 7073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved