Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із цивільним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хмільницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, обґрунтовані тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають доньку - [PERSON] , [INFO] , запис про батька якої вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що під час спільного проживання відповідач визнавав себе батьком [PERSON] , надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, однак після припинення фактичних шлюбних відносин не надає матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги наведені обставини, а також те, що подавати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про походження дитини відповідач не бажає позивач просить визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження доньки, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09.05.2023 у даній справі відкрито загальне судове провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов в частині визнання батьківства визнав повністю, в частині стягнення аліментів на утримання доньки визнав позов частково та просив суд визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частини від його доходу, оскільки він одружений та, окрім [PERSON] , має на утриманні трьох дітей. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Стосовно вимоги про визнання батьківства. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 6), а також витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00039350542 від 20.04.2023 (копія на а.с. 7) встановлено, що [INFO] у м. Хмільник Вінницької області народилася [PERSON] , батьком якої, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , актовий запис про народження № 58 від 23.04.2019, складений Хмільницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Згідно довідки виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 08-17/474 від 27.04.2023 (копія на а.с. 8) [PERSON] та [PERSON] проживали спільно з 2018 до 2022, мають спільну дитину [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приймаючи до уваги те, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а також те, що відповідач визнає батьківство, обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання не встановлено, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ч. 1 ст. 134 СК України). За змістом пп. 2.13.1 п. 2.13 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (пп. 2.16.1 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання). Оскільки позовна вимога про визнання відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що вимога про внесення відповідних змін про батька дитини до актового запису про народження також підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про стягнення та визначення розміру аліментів. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 54), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 51) встановлено, що [PERSON] одружений із [PERSON] та є батьком [PERSON] , [INFO] . Сім`я відповідача має статус багатодітної (а.с. 65). Відповідач перебуває на військовій службі (а.с. 63). При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні, окрім [PERSON] , перебуває троє дітей, оскільки зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (копії на а.с. 49, 50) встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми дружини відповідача [PERSON] від попереднього шлюбу, а їх батько [PERSON] , який має обов`язок щодо утримання цих дітей. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , має на утриманні доньку від іншого шлюбу, частково визнає позовні вимоги про стягнення аліментів, а саме в розмірі 1/5 частини його доходу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, з метою забезпечення якнайкращих інтересів [PERSON] , приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікує обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто у даній справі з 04.05.2023 до 18.03.2037. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Стосовно розподілу судових витрат між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в частині вимоги про визнання батьківства до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідності до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судових витрат - судового збору у розмірі 536,80 грн (за позовну вимогу про визнання батьківства), а також стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн (за позовну вимогу про стягнення аліментів). На підставі викладеного,

Outcome: approved