Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Керівник Вараської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Зарічненської селищної ради Рівненської області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою лісу в розмірі 32972 грн. 02 коп. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зазначений вирок набрав законної сили. Даним вироком встановлено, що 11 січня 2023 року близько 20 год. [PERSON] , перебуваючи на території 36 кварталу 27 виділу Вичівського лісництва філії «Висоцьке лісове господарство» ДСГП "Ліси України", без передбаченого законом дозволу, в порушення Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року № 761, ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера) та права здійснювати порубку дерев, умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконної порубки деревини для подальшого її використання у власних потребах, за допомогою бензопили, здійснив незаконну порубку дерев, повністю відокремивши від кореня до ступеня припинення росту два дерева породи «дуб», діаметром пнів 53 см. Стовбури вказаних дерев [PERSON] за допомогою бензопили розділив на вісім колод, загальна кубомаса яких становить 1,8 м. куб. Своїми діями [PERSON] завдав істотної шкоди інтересам держави в особі Зарічненської селищної ради Рівненської області на суму 32972 грн. 02 коп. Згідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до пункту третього частини першої ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 06 березня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 16 лютого 2023 року між прокурором та [PERSON] . Вказаним вироком суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Зазначеним судовим рішенням встановлено, що [PERSON] внаслідок незаконної порубки дерев у лісі, зокрема двох дерев породи «дуб», завдано істотної шкоди державі в особі Зарічненської селищної ради Рівненської області в розмірі 32972 грн. 02 коп. Питання про відшкодування ним завданої шкоди вирішено не було. Розмір заподіяної шкоди, встановлений судом у кримінальному провадженні, підтверджується довідкою Вичівського лісництва філії «Висоцьке лісове господарство» ДСГП "Ліси України" від 01.02.2023 р. № 60 та [PERSON] не оспорювався. Із повідомлення Зарічненської селищної ради Рівненської області № 1227 від 23.05.2023 р. вбачається, що орган місцевого самоврядування до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди не звертався, зважаючи на необхідність вирішення більш нагальних питань та з метою запобігання бюджетних витрат, пропуску строків позовної давності, просив прокурора здійснити його захист шляхом подання відповідного позову. Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У постанові Верховного Суду № 354\\604\\15-ц від 27.07.2022 року висловлено правову позицію, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21). Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Згідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. У ході розгляду справи знайшло своє підтвердження те, що в діях відповідача [PERSON] міститься склад деліктного правопорушення, зокрема доведено наявність його вини, протиправної поведінки та причинного зв`язку між такою поведінкою і настанням шкоди для держави в особі Зарічненської селищної ради Рівненської області у сумі 32972 грн. 02 коп., завданої внаслідок незаконної порубки лісу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Зарічненської селищної ради Рівненської області грошові кошти в сумі 32972 грн. 02 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved