Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1000, вчинений 17.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. про стягнення з боржника [PERSON] коштів в сумі 29706,50 грн. Стислий виклад позиції учасників справи В обґрунтування позову [PERSON] покликалась на те, що приватним виконавцем Золотарьовою Т. В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса Хари Н. С. № 1000 від 17.01.2020, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Аланд» 29706,50 грн заборгованості. Також виконавцем постановлено стягувати з неї винагороду в сумі 2970,65 грн та мінімальні витрати в розмірі 500,00 грн, відповідно до постанов від 02.07.2020 в межах виконавчого провадження № 62462822. 18.01.2022 на адресу її місця роботи надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 20%. На адвокатський запит приватний виконавець Золотарьова Т. В. надала копію виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С, № 1000 від 17.01.2020, відповідно до якого нотаріусом пропонується звернути стягнення за кредитним договором № 92262193000 від 08.10.2013, що укладений між позивачкою та ПАТ «Укрсиббанк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ ФК «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019. Однак стягнення заборгованості проводиться за період з 22.07.2018 по 29.11.2019, тобто за період коли строк договору закінчився. Вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що ене підлягає виконанню, оскільки за договором № 92262193000 про надання споживчого кредиту закінчився трирічний строк позовної давності, що передбачений ст. 257 ЦК України в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того відповідачем не надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якого було б можливим вчинення виконавчого напису, заборгованість в виконавчому написі не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування та відповідачем не надано нотаріусу доказу надіслання та взагалі існування письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Також нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, що укладений в простій письмовій, а не нотаріально засвідченій формі, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідач правом подання відзиву не скористався. Треті особи правом подати пояснення на позовну заяву не скористались. Сторони та третя особа приватний виконавець Золотарьова Т. В., будучи повідомленими про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Згідно Наказу № 931/5 від 12.03.2021 виданого Міністерством юстиції України свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я [PERSON] анульовано. Позивачка згідно поданої заяви, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала, просила задоволити. Відповідач та третя особа про причини неявки не повідомили. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст.\~44\~ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не забезпечив явку свого представника в судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 14.06.2023 постановлено забезпечити позов зупинити стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, задовольнивши клопотання позивачки. Ухвалою від 16.06.2023 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 10.08.2023 суддею Венгрином М. В. прийнято справу до свого провадження на підставі протоколу повторного авторозподілу справ, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 06.09.2023 до суду надійшла заява позивачки [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. 30.08.2023 проведено розгляд справи по суті за відсутності учасників справи. норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Як вбачається з договору № 9226219300 про надання споживчого кредиту від 08.10.2013, що укладений між [PERSON] (позичальник) та ПАТ «УкрСиббанк» позичальник отримала кредит в сумі 25000,00 грн на споживчі цілі, строк повернення якого 05.10.2016. Договір укладено в простій письмовій формі. ( а.с. 12-15). Виконавчим написом № 1000 від 17.01.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., відповідно до ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 пропонує звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 9226219300 від 08.10.2013 укладеним з ПАТ «УкрСиббанк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Аланд» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА; строк платежу за договором настав; стягнення заборгованості проводиться за період з 22.07.2018 по 29.11.2019, сума заборгованості 29406,5 грн (а.с.16) Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 62462822 від 02.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т. В. розглянуто заяву ТОВ «ФК «Аланд» про примусове виконання виконавчого напису № 1000 від 17.01.2020, виданого приватним нотаріусом Харою Н. С. про стягнення з [PERSON] 29706,50 грн (а.с. 17). Постановами приватного виконавця Золотарьової Т. В. від 02.07.2020 в межах виконавчого провадження ВП № 62462822 постановлено стягнути з [PERSON] основну винагороду в сумі 2970,65 грн та мінімальні витрати виконавчого провадження в сумі 500,00 грн (а.с. 18,19). Постановою приватного виконавця Золотарьової Т. В. від 17.12.2021 в межах виконавчого провадження ВП № 62462822 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] в розмірі 20 % із її доходів (а.с. 20). За вих. № 138376 ТОВ «ФК «Аланд» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т. В. з заявою про примусове виконання виконавчого напису № 1000 від 17.01.2020 виданого приватним нотаріусом Харою Н. С. (а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 25.06.2016 [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 29). З довідки № 6/190 від 05.05.2022, виданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» вбачається що за виконавчим написом нотаріуса № 1000 від 17.01.2020 (виконавче провадження № 62462822 від 17.12.2021) на користь ТОВ ФК «Аланд» з [PERSON] здійснено відрахування з січня по березень 2022 року в розмірі 1746,70 грн, 1853,75 грн, 1853,75 грн (а.с. 53). Згідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року,\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22.02.2012\~N296/5 (далі - Порядок), та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція). Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88\~Закону України\~«Про нотаріат» в чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. не перевірила безспірність вимог ТОВ «ФК «Аланд», вчинила виконавчий напис за межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги, чим порушила вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зокрема в кредитному договорі № 92262193000 від 08.10.2013 строк повернення кредиту не пізніше 08.10.2016, а виконавчий напис видано 17.01.2020. Та відповідачем суду не надано доказів повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Також важливе значення має те, що постановою КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса від 15.06.2021 № 175813, такий при винесення його керувався п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172, який не цей час в судовому порядку визнаний нечинним. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису з покликанням на нормативний акт, визнаний в цій частині нечинним, на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. щодо судових витрат На підставі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову в розмірі 1610,40 грн (1073,60 + 536,80), що підтверджується долученими квитанціями (а.с. 8,9) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved