Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 20.07.2023 року позивачка [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: - визнати, що у [PERSON] , який помер [INFO] та у [PERSON] , як співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 5120881200:02:002:0601, площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] а частки є рівними та становлять по частки за кожним із співвласників, а саме: - [PERSON] , який помер [INFO] належить частка земельної ділянку, кадастровий номер № 5120881200:02:002:0601, площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] належить частка земельної ділянку, кадастровий номер № 5120881200:02:002:0601, площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), серія [NUMBER] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , а також частка земельної ділянки, площею 0,1374 га за тією ж адресою. Позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, втім отримала відповідь приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., в якій зазначено: «в документі, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,1374 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , частка у спільній власності, яка належить померлому [PERSON] , не визначена, що не дає можливості видати Вам свідоцтво про право на спадщину». Також висловлена пропозиція звернутись до суду з метою визначення розміру частки земельної ділянки. Оскільки вносити зміни до правовстановлюючих документів не надається можливим, то єдиним способом щодо визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності - є звернення з даною заявою до суду. Процесуальні дії Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання [PERSON] не з`явилась. Представник позивача, адвокат Каланжов Владислав Іванович подав до суду заяву якій просив розглядати справу без участі сторони. У судове засідання представник відповідачка, не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3\~ст.128 ЦПК України\~судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.05.1985 року, актовий запис № 220 свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25 травня 1985 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), серія [NUMBER] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , а також частку земельної ділянки, площею 0,1374 га за тією ж адресою. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 242263109 від 29.01.2021 року вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 51220881200:02:002:0601 належить [PERSON] (вид власності: спільна сумісна власність). Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 223878658 від 14.09.2020 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності у вигляді частки. Як вбачається з довідки № 608 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 02.09.2020 року будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по . Позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, втім отримала відповідь приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Чухрай Т.Ю., в якій зазначено: «в документі, що підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,1374 га, розташованій за адресою: [ADDRESS] , частка у спільній власності, яка належить померлому [PERSON] , не визначена, що не дає можливості видати Вам свідоцтво про право на спадщину». Позивач,\~звертаючись до\~суду,\~просить визначити\~розмір часток\~в праві\~спільної сумісної\~власності на\~земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 51220881200:02:002:0601, відповідно до розміру часток в праві на житловий будинок. Відповідно до ч. 1\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частинами 4, 5\~ст.89 ЗК України\~передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20. Згідно з\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Позивач, заявляючи вимогу про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, посилається на розмір часток у праві власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане узгоджується з матеріалами справи. В силу приписів ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України: У разі набуття частки у праві спільної власності на об?єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об?єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об?єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об?єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об?єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст.377 ЦК України, ст.120,121та ч.1 ст.118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування. Співвласникам вказаного домоволодіння передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд. Отже, кожен із власників домоволодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина домоволодіння та необхідна для їх обслуговування. Оскільки за положеннями частини третьої\~статті 319 ЦК України\~усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками домоволодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у домоволодінні. Тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер № 5120881200:02:002:0601, площею 0,1374 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в розмірі, що зазначений у позовних вимогах є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved