Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

16 серпня 2023 року представником [PERSON] - адвокатом Сустав Наталією Валеріївною подана до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Заява про винесення додаткового рішення, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №932/2640/22, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 49600,00 гривень. В обгрунтування заяви представник [PERSON]. посилається на те, що 11.08.2023 року у даній цивільній справі Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Відповідач поніс витрати на правничу допомогу при розгляді даної справи, про що було заявлено у відзиві на позовну заяву, тому представник відповідача звертається до суду з проханням винесення додатково рішення по справі для відшкодування витрат відповідачу на правничу допомогу. Вказує на те, що 05.07.2022 року було укладено договір про надання правничої допомоги №138 між [PERSON] , Клієнт, та Адвокатом Сустав Наталією Валеріївною, відповідно до п. 1.1. Договору Клієнт доручив Адвокату надання правової допомоги по справі №932/2640/22, відповідно до п.4.1. Договору Сторони погодили, що Гонорар Адвоката за надання правової допомоги 1600 грн. за одну годину роботи Адвоката. Відповідно до п.4.2. Договору, Клієнт перераховує суму винагороди після підписання акту виконаних робіт (наданої правничої допомоги) на розрахунковий рахунок Адвоката, не пізніше набрання законної сили рішення по справі зазначеної в п.1.1. Договору. У Відзиві на позовну заяву, у відповідності до вимог п. 8 ч.3 ст. 178 ЦПК України, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначений перелік послуг адвоката, витрачений час та вказано попередню їх вартість в сумі 80 800 грн. Представник відповідача зазначає, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Адвокатом в процесі розгляду справи надано відповідачу наступну правову допомогу. За актом №1 від 07.07.22 року кількість витраченого адвокатом часу всього складає 3,5 годин, вартістю 5600 грн., оплата за Актом №1 від 07.07.2022 року здійсненна шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Адвоката, що підтверджується Платіжною інструкцією N@2PL555538 від 11.11.2022 року. За Актом №2 від 15.07.2022 року кількість витраченого часу адвокатом склала всього 6,5 годин, вартістю 10400 грн.; оплата за Актом №2 від 15.07.2022 року здійснена частково в розмірі 5000 грн. відповідно до Платіжної інструкції N @2РL255151 від 19.06.2023 року, Платіжної інструкції N @2РL710496 від 05.07.2023 року, Платіжної інструкції №@2РL07319 від 16.08.2023 року. За актом №3 від 08.08.2022 року кількість витраченого адвокатом часу склала всього 5 годин, вартістю 8000 грн.; за актом №4 від 06.10.2022 року кількість витраченого адвокатом часу склала всього 2,5 годин, вартістю 4000 грн.; за актом №5 від 28.04.2023 кількість витраченого адвокатом часу склала всього 3,5 годин, вартістю 5600 грн.; за актом №6 від 16.08.2023 кількість витраченого часу адвокатом склала всього 10 годин, вартістю 16000 грн. Тобто, адвокатом для надання правової допомоги відповідачу у справі №932/2640/22 витрачено 30 годин, загальна сума витрат на правничу допомогу складає 49600 грн. Вказує на те, що витрати на адвокатські послуги підтверджуються: Договором про надання правничої допомоги №138 від 05.07.2022 року, Актом №1 від 07.07.2022 року, Актом №2 від 15.07.2022 року, Актом №3 від 08.08.2022 року, Актом №4 від 06.10.2022 року, Актом №5 від 28.04.2022 року, Актом №6 від 16.06.2022 року, Платіжною інструкцією N @2РL555538 від 11.11.2022 року, Платіжною інструкцією N @2РL255151 від 19.06.2023 року, Платіжною інструкцією N @2РL710496 від 05.07.2023 року. 04.09.2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Наумової О.О. до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій представник просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про винесення додаткового рішення зі стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 49600 грн. у повному обсязі. В обгрунтування заперечень представник позивача, зокрема, вказує, що позивач заперечує проти заяви відповідача про винесення додаткового рішення з підстав невспірмірності судових витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на обсяг правової допомоги, що заявлений відповідачем, розмір судових витрат необгрунтовано належними, допустимими та достовірними доказами; не відповідає критеріям необхідності, дійсності (реальності), розумності та пропорційності; є значно меншим за орієнтовний розмір витрат. Представник позивача зазначає, що судові витрати на правничу допомогу, які заявлені у заяві про винесення додаткового рішення, не пов`язані з розглядом справи, оскільки адвокат Сустав Н.В. не підтвердила відповідно до вимог чинного законодавства своє право на здійснення повноважень з представництва відповідача у справі № 932/2640/22 за період з 08.07.2022-15.08.2023; оригінал ордеру Сустав Н.В. серія АЕ №1142519 від 08.07.2022 не містить номер посвідчення адвоката України, ким та коли видане, а отже в такий спосіб вона не підтвердила свої повноваження на представництво відповідача у цій справі; 16.08.2023 року адвокат Сустав Н.В. подала до суду новий ордер серія АЕ №1220032 від 16.08.2023 року з усіма заповненими реквізитами як додаток до заяви, у такий спосіб вона підтвердила свої повноваження на представництво відповідача з 16.08.2023, а не з 08.07.2022 року; додана адвокатом Сустав Н.В. копія договору до відзиву на позов є відмінною від копії договору, яку вона додала до заяви; позивач ставить під сумнів справжність підпису відповідача в пункті 10 копії договору № 138 від 05.07.2022 року про надання правничої допомоги. Представник позивача, посилаючись на положення ч.5 ст. 141 ЦПК України, вказує, що на підставі відсутності доведення відповідачем поважності причин неспівмірного (на 39% або 31200 грн.) зменшення суми судових витрат на правничу допомогу, просить суд відмовити відповідачу у відшкодуванні судових витрат у повному обсязі. Також, вказує на те, що в орієнтовному розрахунку судових витрат відповідача є вид правничої допомоги «участь у судових засіданнях» - 12 годин, а у заяві - 8 годин (+480 хвилин). Хоча фактично згідно протоколів судових засідань без врахування тривалості перебування судді у нарадчій кімнаті - 383 хвилини = 6 годин 23 хвилини. Представник посилається на зловживання адвокатом Сустав Н.В. правом шляхом завищення суми відшкодування судових витрат на правничу допомогу щодо «участі у судових засіданнях» у розмірі 2587 грн.: 8 годин х 60 хвилин х 1600 грн. = 480 хвилин х 1600 грн. = 12800 грн.; (6 годин х 60 хвилин + 23 хвилини) х 1600 грн. = 10213 грн.; (або 1600 грн. : 60 хвилин х 383 хвилини = 10 213 грн.)., різниця 12800 грн. - 10213 грн. = 2587 грн. Також, представник позивача посилається в Клопотанні на те, що адвокат Сустав Н.В. систематично вдавалась до затягування тривалості судових засідань своїми поясненнями, які не стосувалися предмету позову, сперечалася з представниками позивача, просила суд 22.08.2022 року не закінчувати підготовче провадження, оскільки хотіла надати суду додатковий доказ - довідку про місце реєстрації відповідача, яку надала лише 28.04.2023 року у судовому засіданні; у судових засіданнях 29.06.2023, 09.08.2023 року адвокат Сустав Н.В. з наміром збільшити суму свого гонорару просила суд не переходити до судових дебатів, бо з серпня 2022 року хотіла подати заяву про застосування строків позовної давності, на складання якої їй потрібно було ще деякий час. Зазначила, що час очікування адвокатом продовження судового засідання після видалення суду до нарадчої кімнати для постановлення ухвали або рішення не передбачає використання адвокатом спеціальних знань або навичок, відтак вказаний час не може бути оплачений як час надання правової допомоги. З посиланням на необхідність врахування необгрунтованого зменшення суми витрат на участь представника у судовому засіданні на 20% та зловживання процесуальним правом із затягування строків розгляду справи, представник позивача просила суд відмовити у відшкодуванні відповідачу судових витрат на участь адвоката Сустав Н.В. у судових засіданнях в сумі 12 800 грн. у повному обсязі. Крім того, представник позивача вказує на те, що в матеріалах справи містяться копії ордеру та посвідчення, з яких вбачається, що адвокат Сустав Н.В. на момент відкриття провадження у справі мала незначний адвокатський стаж - 2 роки і 4 місяці, тому позивач вважає надмірно завищеною погодинну ставку - 1600 грн., яка є у чотири рази більшою порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги з правничої допомоги; долучені до заяви копії актів прийому-передачі послуг (правничої допомоги) за договором не передбачені умовами договору, тому ці акти не є підставою для оплати відповідачем коштів за надану адвокатом Сустав Н.В. правничу допомогу, матеріали справи не містять актів виконаних робіт (наданої правничої допомоги), а тому акти прийому-передачі послуг до договору, додані до заяви, не є належними і достовірними доказами реальності понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу у справі № 932/2640/22, оскільки вони не передбачені умовами договору. Вказує на те, що у заяві на сторінці 4 у якості реальності витрат адвокат Сустав Н.В. посилається на акт № 5 від 28.04.2022 та акт № 6 від 16.06.2022, що є недостовірною інформацією, бо провадження у справі відкрито 21.06.2022 року; копія акту №6 від 16.08.2023 року на суму 16000 грн., який додано до заяви, має відмітку «Згідно з оригіналом, дата посвідчення адвокатом Сустав Н.В. 15.08.2023», що свідчить про недостовірність цього акту. Долучені до заяви копії платіжних інструкцій від 11.11.2022, 19.06.2023, 05.07.2023, 16.08.2023 року не є належними і достовірними доказами реальності здійснення відповідачем витрат на правничу допомогу у сумі 10600 грн., оскільки не містять обов`язкові реквізити платіжного документа: РНОКПП і ПІБ відповідача, призначення платежу. 13.09.2023 до суду від представника відповідача - адвоката Сустав Н.В. надійшли письмові Додаткові пояснення, в яких вона просила задовольнити всі заявлені вимоги до стягнення витрати адвоката. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Сустав Н.В. вимоги заяви про винесення додаткового рішення підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Наумова О.О. заперечувала проти задоволення вимог заяви про ухвалення у справі додаткового рішення з підстав, вказаних в Клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги У поданій суду 19.09.2023 року заяві представник [PERSON] - адвокат Сустав Н.В. просила задовольнити заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу відповідачу та провести розгляд даної заяви без участі сторін у справі. У заяві, поданій до суду 19.09.2023 року, представник [PERSON] - адвокат Наумова О.О. просила розглянути справу (провадження №2-др/932/35/23) без участі позивача та його представників, вказала, що позиція позивача щодо заяви відповідача про винесення додаткового рішення викладена в клопотанні від 30.08.2023 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України дане судове засідання проводиться судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши представників позивача та відповідача, розглянувши заяву, клопотання, ознайомившись з матеріали цивільної справи № 932/2640/22, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права; припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно п. 1, 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у цьому Закон і нижче наведені терміни вживаються в такому значенні: адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності, а саме адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України). Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial