Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення із [PERSON] [INFO] , на його користь аліментів до закінчення навчання, або до досягнення 23-річного віку, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.04.2023 року і до закінчення дитиною навчання або досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що з 06.09.2022 він є студентом Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, 2 курсу, денної форми, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою № 86 від 28.02.2023. Навчання не дозволяє позивачу самостійно утримувати себе за допомогою джерел, не заборонених законом, тому цей обов`язок лежить на його батькові, який працездатний, працює і має доходи, що дозволяють його утримувати. Позивач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, справу просив розглянути за своєї відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 24.05.2023 року від відповідача надійшов відзив, в обґрунтуванні вказував, що до досягнення повноліття він сплатив аліменти на утримання сина в повному обсязі і заборгованості не має, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження від 18.05.2023р. І на сьогодні він згоден допомагати матеріально у розмірі 1000 грн. щомісяця. При поданні заяви позивач надав довідку з Н3 про навчання в якій зазначено, що він навчається на бюджетній основі, але не надано відомостей про графік навчання позивача, тільки сказано, що навчається на денній формі, не заявлено чи часи навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень, оскільки, якщо в нього є вільний час, то він може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Наразі відповідач перебуває в офіційному шлюбі та проживає в фактичних шлюбних відносинах з дружиною [PERSON] та її сином [PERSON] [INFO] . Його дохід це лише заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі, яка на сьогоднішній день становить близько семи тисяч гривень в середньому на руки (про, що свідчить довідка про доходи). На сьогоднішній день, враховуючи його склад сім?ї його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, оплату житла та допомогу родині, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату за проїзд до місця роботи. Просить суд взяти до уваги, що на сьогоднішній день він знаходиться також у дуже важкому матеріальному становищі. В нього немає ні автомобіля, ні накопичень. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Відповідно до ч. 2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , що не оспорюється відповідачем. На даний час позивач є студентом Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, 2 курсу, денної форми, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою № 86 від 28.02.2023. Відповідач частково визнає позовні вимоги і згоден допомагати матеріально у розмірі 1000 грн. щомісяця. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Таким чином, [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved