Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У квітні 2020 року позивач [PERSON] , в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , ТОВ «ФК «Алькор Інвест», третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської в м. Києві районної державної адміністрації в якому просить з врахування заяви про зменшення позовоних вимог: визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 23.11.2018 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та [PERSON] , посвідчений 23.11.2018 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського ноатріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №740, недійсним з часу укладення. Позов мотивований тим, що 10.10.20005 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/7137/74/19999, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] споживчий кредит. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, 12.10.2005 року між [PERSON] та банком було укладено іпотечний договір, посвідчений 12.10.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.С. за реєстровим №1080. Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки, предметом іпотеки за зазначеним договоро є: - майнові права на трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] ; - майнові права на машиномісця № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] у будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 7.1-7.5 договору іпотеки, банк має право звернення стягнення на предмет іпотеки та на реалізацію предмета іпотеки у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Внаслідок суттєвого погіршення економічної ситуації в державі станом на 03.08.2018 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором. 03.08.2018 року між Банком та ПАТ «Оксі Банк» було укладено договори відступлення прав вимоги за визначеними вище кредитним договором та договором іпотеки, внаслідок чого ПА «Оксі Банк» набуло статусу нового кредитора та нового іпотекодержателя відносно [PERSON] . Того ж дня, 03.08.2018 року між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ « ФК «Алькор Інвест» укладено договір відступлення права вимоги за зазначеними вище договорами, внаслідок чого ТОВ «ФК «ФК «Алькор Інвест» набуло статусу нового кредитора та нового іпотекодержателя відносно [PERSON] 23.11.2018 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що входила до складу предмета іпотеки. Відповідно до умов договору купівлі-продажу продавець стверджує та гарантує, що няких прав щодо квартири у третіх осіб немає, малолітні або неповнолітні діти у відчужуваній квартирі не зареєстровані та прав користування нею не мають. Разом з тим, у спірній квартирі є зареєстрованими та фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Звертає увагу на те, що позивач не є для [PERSON] сторонньою особою, а є родичами та близькими, а саме: [PERSON] позивач у справі є матір`ю хрещеної доньки [PERSON] , тобто малолітньої дитини [PERSON] . Вважає, що спірний догові купівлі-продажу квартири є недійсним на підставі ст.ст. 224, 229, 230 ЦК України, оскільки ТОВ «ФК «Алькор Інвест» ввів в оману покупця та помилився, а також вказаний договір укладений без дозволу органу опіки та піклування, оскільки в квартирі зареєстрована малолітня дитина. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.04.2020 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просили суд відмовити у позові. В судове засідання представник відповідача ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явились про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення учасників процесу, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. 12.10.2005 року між АААБ «Аваль», як іпотекодержатилем та [PERSON] , як іпотекодавцем укладеного іпотечний договір, посвідчений Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1080, відповідно до умов якого предметом іпотеки за цим договором є майнові права на: трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] , вартість майнових прав складає 610970, 00 грн.; - машиномісце виділене місце на 4 ярусі, яке призначене для паркування та стоянки легкового автомобіля №148 в автопаркінгу за адресою: [ADDRESS] , вартістю за договором доручення №131-148, 155, 166 від 06.10.2005 року - 59500, 00 грн.; - машиномісце- виділене на 4 ярусі, яке призначене для паркування та стоянки легкового автомобіля за №155 в автопаркінгу за адресою: [ADDRESS] , вартістю за договором доручення №131-148, 155, 166 від 06.10.2005 року - 59500, 00 грн.; - машиномісце- виділене на 4 ярусі, яке призначене для паркування та стоянки легкового автомобіля за №166 в автопаркінгу за адресою: [ADDRESS] , вартістю за договором доручення №131-148, 155, 166 від 06.10.2005 року - 59500, 00 грн. (том 1 а.с. 85-88). 23.11.2018 року між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» та [PERSON] укладеного оспорюваний договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Щелковим Д.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №140, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує квартиру під номером [ADDRESS] і сплачує за неї ціну, визначено договором. Згідно п. 2 договору купівлі-продажу, квартира, що прдається, відчужується продавцем, на підставі іпотечного договору, посвідченого Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12.10.2005 року за р. №1080, який є правовою підставою для застосування прав продавця від свого імені продати квартиру на підставі ст.ст. 6, 8 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», ст.ст. 36, 38 ЗУ «Про іпотеку», а також на підставі договору про відступлення прав вимоги зі іпотечним договором, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк», посвідченого Щелковим Д.М. приватним нотаріусом КМНО 03.08.2018 року за р. №500 та договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Алькор Інвест», посвідченого Щелковим Д.М., приватним нотаріусом КМНО 03.08.2018 року за р. №502 (том 1 а.с. 57). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2018 року №146681233, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу квартири, сері та номер 740, виданий 23.11.218, видавник [PERSON] , приватний нотаріус КМНО, бланк серії ННМ 498721, підстава внесення запичу: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 44224345 від 23.11.2018 приватний нотаріус Щелков Д.М., КМНО, м. Київ (том 1 а.с. 90). Даний договір укладений у письмовій формі із зазначенням усіх його істотних умов, підписаний продавцем і покупцем та нотаріально посвідчений. Зміст договору відповідає вимогам закону. Дієздатність продавця та покупця перевірена нотаріусом. Форма правочину дотримана. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 10.01.2018 року по теперішній час (том 1 а.с. 58, 59). Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.07.2008 року (том 1 а.с.51). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Позивач [PERSON] , яка діє в інересах малолітньої доньки [PERSON] вважає, що її право порушено підписанням зазначеного вище договору купівлі-продажу, для відновлення якого вона звернулась до суду. Суд не погоджується із такими доводами позивача виходячи з наступного. Згідно з п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно до Аналізу ВССУ щодо застосування Постанови Пленуму ВСУ № 9 вказано наступне: «...Дискусійним і таким, що потребує дослідження, є питання щодо кола осіб, які можуть брати участь у справах про визнання правочинів недійсними... Під час вирішення спорів вказаної категорії у суддів виникає питання, чи будь-яка заінтересована особа вправі пред`являти позов про визнання недійсним правочину, укладеного іншими сторонами. ЦК не містить визначення поняття «заінтересована особа», тобто залишає його оціночним. Тому слід ураховувати, що заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів. У зв`язку з цим виділяють кілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно). На продовження цього підходу у Постанові від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16 ВСУ зазначив, що «...з огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/ відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує нате, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав» Незалежно від того чи є позивач стороною оспорюваного правочину, чи заінтересованою особою в розумінні ч 3 ст. 215 ЦК України для задоволення позову він повинен довести не лише існування формального порушення при укладенні договору вимоги закону, але і порушення таким договором його прав або охоронюваних законом інтересів. Згідно з висновком, викладеним у постанові ВСУ від 25.12.2013 у справі № 6-94цс13: «...Відповідно до частини першої статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що договір купілі-продажу від 23.11.2018 року, ніяким чином не впливають та не порушують майнові права чи інтереси позивача, та визнання оспорюваного договору не дійсним приведе до того стану, який мала позивач до вчинення правочинів, при цьому майнові права позивача залишаться незмінними, а тому у [PERSON] , яка діє в інтересах малоілтньої доньки [PERSON] відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом про визнання договору-купівлі продажу від 23.11.2018 року недійсними. Оскільки права та законні інтереси [PERSON] , яка діє в інтересах малоілтньої доньки [PERSON] не були порушені укладенням спірного договору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed