Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.08.2023 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження. Позов обґрунтовував тим, що позивач у 1994 році познайомився із [PERSON] та став проживати із нею сім`єю без реєстрації шлюбу. Від їхнього цивільного шлюбу [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Однак через те, що вони не були у зареєстрованому шлюбі у відділі реєстрації актів цивільного стану при складанні запису про народження прізвище сина було записано по матері [PERSON] , а ім`я батька [PERSON] . Вони жили разом та виховували сина. У 2017 році [PERSON] померла. Позивач разом проживає із сином. Просив суд визнати його батьком відповідача та зобов`язати відділ ДРАЦС внести зміни у актовий запис про народження відповідача та графі прізвище змінити на [PERSON] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання 12.09.2023 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання 12.09.2023 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій він просить суд проводити розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи у підготовче судове засідання 12.09.2023 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття . Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено), відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, відтак запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] , було здійснено в порядку ст.135 СК України, за вказівкою матері. Відповідно копії обмінної картки (дані родильного будинку, родинного відділення лікарні) [PERSON] [INFO] народила хлопчика (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.17). Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, та визнання відповідачем позову, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини про батька підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved