Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , за участі третьої особи Служби у справах дітей Чортківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано згідно з рішенням Чортківського райсуду Тернопільської області від 25.10.2021 у справі № 608/1923/21. Даним рішенням було визначено після розірвання шлюбу неповнолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю, який перебуває на її повному утриманні і вихованні. Відповідач зовсім не цікавився за ці роки сином, та в жодний спосіб не допомагає матеріально і не підтримує з ними будь-яких відносин, має заборгованість по сплаті аліментів, а тому це спонукало позивачку звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини. Представник позивачки [PERSON] адвокат Квятковський Д.В. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов, не заперечує проти винесення заочного рішення, про що надав суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на веб порталі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чортківської міської ради Дацюк В.С. подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, висновок підтримує в повному обсязі, щодо заявлених позовних вимог покладається на думку суду. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу із свідоцтва про народження вбачається факт народження в м. Варшава, Польща [INFO] [PERSON] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Особа позивачки [PERSON] стверджується згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 02 липня 2020 року, орган, що видав 6127. Сторони у справі перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25.10.2021. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого державним виконавцем Чортківського ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області ЗМРУ МЮ станом на 06 вересня 2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 25927,55 гривень. Згідно довідки виданої Недержавним дитячим садком №11 м. Седльце Республіка Польща, [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] відвідує Недержавний дитячий садок №11 м. Седльце у 2022/23 навчальному році. Дитину приводять і забирають з дитячого садка мати ( [PERSON] ) та бабуся ( [PERSON] ). У відповідності з висновком органу опіки і піклування Чортківської міської ради, затвердженим на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини №1 від 10 серпня 2023 року ухвалено про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки служба не може дослідити умови проживання дитини та дізнатися, чи бере батько участь у вихованні дитини. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує обов`язками та взагалі самоусунувся від виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України,батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 Сімейного кодексу України). Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України вбачається, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання сина. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з сином позивач не чинить. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положення ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі вищенаведених обставин та враховуючи інтереси неповнолітнього сина, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] , слід позбавити батьківських прав відносно сина. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved