Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позиції учасників справи: Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів СК «Ю.Ес.Ай», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, стягнення заподіяної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.06.2021 року о 10 год. 14 хв. на автодорозі М-03 Київ-Харків Бориспільського району Київської області, 26 км + 200 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , яким на законних підставах керував позивач [PERSON] . Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2021 року встановлено вину [PERSON] , у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності. Відповідно до звіту № 3420-12-21 від 21.12.2021 року про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля станом на 05.07.2021 року становить 228880,50 грн. Відповідальність [PERSON] , згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200432967 застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». За вказаним полісом ліміт відповідальності страхової компанії за завдану застрахованою особою шкоду майну третіх осіб становить 130000,00 грн., франшиза - 1000 грн. В день ДТП позивачем було в телефонному режимі повідомлено страхову компанію про настання страхового випадку. [PERSON] з метою виплати страхового відшкодування направив заяву до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» від 10.08.2021 року, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на зазначений ним рахунок згідно з полісом №200432967 за транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , пошкоджений внаслідок настання страхового випадку від 28.06.2021 року. Рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування позивач не отримав, так само як і коштів на свій рахунок. У зв`язку з чим, позивач звертається до суду з даним позовом та просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача грошові кошти у сумі 129000,00грн., а з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, що не покривається сумою страховою відшкодування, грошові кошти у розмірі 99880,50 грн., здійснити розподіл судових витрат. Письмові матеріали справи містять відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с.56-57). Відповідно до якого, відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає його не обґрунтованим. Заявлені позивачем суми взяті з Звіту № 3430-12-21 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «Mersedes-Benz GLE 300d», д.н.з. [NUMBER] власник якого є [PERSON] від 21.12.2021 року. Однак, під час визначення ринкової вартості досліджуваного КТ3, визначення вартості відновлювального ремонту, визначення коефіцієнта фізичного зносу, визначення вартості матеріального збитку ФОП [PERSON] , який складав Звіт, допустив суттєві помилки. А саме, дослідження пошкодженого автомобіля проводилося без участі відповідача, який на місце огляду автомобіля не викликався та був позбавлений можливості робити заяви щодо порушень під час проведення огляду та фіксації механічних пошкоджень. Оцінювач за відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, проводив розрахунок середньої ринкової вартості автомобіля на підставі ціни аналогічного автомобіля «Mersedes-Benz GLE 300d», який має найбільшу запропоновану ціну для продажу даного класу автомобілів, взятого з сайту Авторіа, та виключно по одному автомобілю. Звіт не містить жодної інформації про визначений (встановлений) технічний стан КТЗ, що підтверджує чи спростовує щодо слідів відновлювального ремонту, наскрізних корозійних пошкоджень і пошкоджень у вигляді деформацій. Також, фактичний пробіг встановлений, але у звіті порівняння фактичного пробігу із нормативним не проводилося. Величина коефіцієнту становить 2,5, але оцінювач застосував величину цього коефіцієнту 2,646, що впливає на збільшення розміру матеріального збитку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Галенко О.М. подав відповідь на відзив (а.с.65-69). Вважає відзив безпідставним та не обґрунтованим, який жодним чином не спростовує позовні вимоги. Твердження викладені у відзиві спростовуються інформацією, що міститься в Звіті №3430-12-21. Відповідно п. 5.2. Методики визначено що зацікавлена особа для технічного огляду викликається у разі потреби. Обов`язкової вимоги виклику Методикою не визначено. Враховуючи, що пошкодження були нескладні, спеціалістом було проведено повну та детальну фотофіксацію, а тому сумніватися в достовірності огляду безпідставно. Крім того, відповідач [PERSON] в своєму відзиві жодним чином не обґрунтував та не довів, які ж порушення були допущені спеціалістом саме під час огляду, та як його присутність могла вплинути на фіксацію. Як вбачається з відзиву відповідача [PERSON] , останній не погоджується зі звітом в частині застосування методики оцінювання, які повністю були спростовані позивачем, та жодним чином його заперечення не стосуються порушень під час огляду та фіксації пошкоджень транспортного засобу. Відповідачем [PERSON] до суду подані заперечення (а.с. 85-90), оскільки позивачем було перекручено положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Отже, з наданим позивачем Звітом про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля «Mercedes-Benz GLE 300d», д.н.з. [NUMBER] , не погоджується. Вважає, що величина вартості матеріального збитку розрахована у збільшеному розмірі. Це стало можливим шляхом застосування оцінювачем в окремих проміжних розрахунках величин коефіцієнтів, які не відповідають вимогам Методики та невиконання вимог окремих пунктів Методики. Крім того, позивач до відкриття провадження в суді відремонтував свій автомобіль, але розмір витрат на ремонтні роботи до суду не надав. Матеріали справи містять додаткові пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Смєхнова В.А. (а.с. 211-212) та додаткові пояснення 2 (а.с.223-225). Відповідно до яких, сторона відповідача вказує, що об`єм та вартість робіт, вказаних в Акті виконання робіт №34 від 12.11.2021 року, проведених ФОП [PERSON] , не відповідають об`єму та вартості робіт, визначених у Звіті №3430, які розраховані оцінювачем ФОП [PERSON] на підставі системи AUDATEX, а вартість окремих робіт є значно завищеною. А також, відсутність факту оплати позивачем за проведені роботи, якщо такі взагалі проводились. Отже, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 99880,50 грн. Процесуальні дії та рішення суду Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2022 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом [PERSON] до СК «Ю.Ес.Ай», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, стягнення заподіяної шкоди - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Галенко О.М. позовні вимоги підтримав та просив задовільнити з викладених у позовній заяві підстав. Вказав, що розмір заподіяної шкоди позивачу діями відповідача визначено звітом № 3430-12-21. Проте, відповідач [PERSON] , не погоджуючись із розміром шкоди не надав свій розрахунок, а подане клопотання про проведення автотехнічної експертизи просив не розглядати. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Смєхнов В.А. позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 99880,50 грн. не визнавали та просили відмовити. Представник відповідача СК «Ю.Ес.Ай» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.06.2021 року о 10 год. 14 хв. на автодорозі М-03 Київ-Харків Бориспільського району Київської області, 26 км + 200 м, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ford», д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина відповідача [PERSON] встановлена постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2021 року по справі № 359/6065/21. Постанова набрала законної сили (а.с.18-19). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної року сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідальність власника транспортного засобу «Ford», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно з полісом № 200432967 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). Відповідно до полісу № 200432967 страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП належав позивачу [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з письмових матеріалів справи, 28.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із повідомленням про ДТП (а.с.13-14), а 10.08.2021 року із заявою про страхове відшкодування (а.с.20-21). Проте, відповідач ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» не вчинило жодних дій щодо проведення страхових виплат позивачу. Позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого експертного дослідження колісного транспортного засобу, за результатами якого було складеного звіт № 3430-12-21 від 21.12.2021 року. Відповідно до вказаного звіту вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] становить 228880,50 грн. (а.с.23-32, 149-168). Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009р. у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положенням статті 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст.ст. 22, 29 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення такого страхового відшкодування, яка не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к). Проте, згідно матеріалів справи та враховуючи вступне слово представника позивача, сума страхового відшкодування в межах розмірів страхових сум, вказаних у полісі та згідно звіту відповідачем ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснена не була. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 129000,00 грн. з урахуванням франшизи (1000,00 грн.). У постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження N 14-316цс18) Велика Палата Верховного Суду фактично визначила два окремих (відмінних один від одного) випадки, за яких є можливим відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: 1) пропуск строків, передбачених статтею 37 Закону 2) ситуація, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (стаття 1194 ЦК України). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до п. 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 ( надалі по тексту Методика) методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Згідно п. 1.4 Методики, методика застосовується з метою: визначення ринкової вартості КТЗ, їх складників у разі відчуження; визначення стартової ціни КТЗ для їх продажу на аукціоні чи за конкурсом; визначення вартості КТЗ як об`єкта застави; визначення вартості КТЗ у складі майна фізичних осіб для його декларування; визначення вартості КТЗ для страхування фізичними та юридичними особами; визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ; визначення вартості КТЗ для розв`язання майнових суперечок; визначення вартості арештованих, конфіскованих або визнаних безхазяйними КТЗ, їх складників у разі вимушеного їх продажу; визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України; визначення вартості відокремленого КТЗ в складі основних засобів юридичних осіб; в інших випадках у разі визначення вартості відокремленого КТЗ для встановлення розміру обов`язкових платежів до бюджету. Згідно з пунктом 2.4 Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: - вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; - сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови що вартість ремонту менша вартості ТЗ. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача [PERSON] саме суму збитків згідно звіту, що не охоплюється розміром страхового відшкодування. Згідно протоколу судового засідання від 28.04.2023 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Смєхнов В.А. просив клопотання про призначення автотехнічної експертизи відкласти (а.с.188-189). Відповідно до протоколу судового засідання від 27.07.2023 року, представник відповідача [PERSON] - адвокат Смєхнов В.А. вказав, що клопотання про призначення автотехнічної експертизи не є актуальним (а.с.215, запис № 53). Відповідачем [PERSON] та його представником - адвокатом Смєхновим В.А. не надано до суду доказів на спростування розміру збитків, наданого позивачем та обставин викладених в позові. Доводи представника відповідача адвоката Смєхнова В.А. щодо заперечень звіту № 3430-12-21 суд приймає критично, враховуючи вище наведене, позовні вимоги та доводи викладені позивачем у позовній заяві. Заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Смєхнова В.А. щодо акту виконання робіт №34 від 12.11.2021 року, проведених ФОП [PERSON] та копії накладної № 34 від 12.11.2021 року (а.с.116-120) суд до уваги не приймає, враховуючи зміст позовних вимог та доводів позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню матеріальний збиток в розмірі 99880,50 грн. (вартість матеріального збитку відповідно до звіту № 3430-12-21 від 21.12.2021 року 228880,550-129000,00 грн. страхового відшкодування страховиком відповідача). Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України стягненню з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1290,02 грн., з відповідача [PERSON] - 998,87 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved