Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 14.02.2020 працює в АТ «СМНВО-Інжиніринг», однак з 2022 року відповідач не регулярно виплачує заробітну плату. У зв`язку з цим станом на 14.07.2023 утворилась заборгованість по заробітній платі, яка становить 105 437 грн 61 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн 00 коп.. Ухвалою суду від 07.08.2023 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 11.09.2023. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив. 11.09.2023 представник відповідача до канцелярії суду подав відзив на позовну заяву. Не заперечуючи існуючу заборгованість, зазначив що на виконання свого зобов`язання по сплаті заборгованості по заробітній платі 26.07.2023 товариство перерахувало позивачу заробітну плату за квітень 2023 року в сумі 24 178 грн 58 коп.. На підтвердження перерахування коштів надали список робітників AT «СМНВО - Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року до платіжного доручення № 29179 від 26.07.2023. Щодо витрат на професійну правничу допомогу просили відмовити у їх відшкодування, а у випадку, якщо суд дійде до висновку про відсутність підстав для такої відмови - зменшити розмір стягнення витрат на професійну правову допомогу до 500 грн 00 коп. Заперечення проти витрат мотивували тим, що справа не є складною. У довідку про заборгованість позивач отримував самостійно. Також самостійно він міг скласти позовну заяву, адже її зразки є у мережі Інтернет та на сайті суду. Заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними із складністю справи та наданими послугами. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 14.02.2020 працює у АТ «СМНВО-Інжиніринг», однак з 2022 року відповідач не регулярно виплачує заробітну плату. У зв`язку з цим станом на 14.07.2023 утворилась заборгованість перед позивачем по заробітній платі, яка становить 105 437 грн 61 коп., згідно з довідкою АТ «СМНВО-Інжиніринг» № 16-07/348 від 14.07.2023 про заробітну плату працівника [PERSON] .. У липні 2023 року позивачу сплачена частина заборгованості із заробітної плати, а саме 26.07.2023 - заробітна плата за квітень 2023 року в сумі 24 178 грн 58 коп., відповідно до витягу зі списків АТ «СМНВО - Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року до платіжного доручення № 29179 від 26.07.2023. Таким чином на день розгляду справи заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла станом на 14.07.2023 становить 81 259 грн 03 коп. (105437,61 -24178,58). Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивача, витягом зі списків АТ «СМНВО - Інжиніринг» на перерахування заробітної плати за квітень 2023 року до платіжного доручення № 29179 від 26.07.2023, копії яких міститься в матеріалах справи, довідкою АТ «СМНВО-Інжиніринг» № 16-07/348 від 14.07.2023 про заробітну плату працівника [PERSON] .. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 3, 24 Закону України «Про оплату праці», згідно яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачем, вказаним у позові з урахуванням частини сплаченої заборгованості у сумі 24 178 грн 58 коп., тобто 81 259 грн 03 коп.. З наведеного вбачається, що права позивача порушені і підлягають захисту, а тому слід стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 81 259 грн 03 коп.. Згідно ст.. 141 суд має розподілити судові витрати сторін. Витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 133 ЦПК України належать до судових витрат. Статтею 15 ЦПК України передбачається, що учасники справи\~мають право\~користуватися правничою\~допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Як слідує з положень ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання професійної правничої допомоги в цивільній справі від 19.06.2023, укладений з АО «Веріта Груп»; квитанцію № 112 від 04.08.2023, видану АО «Веріта Груп» про сплату\~ 10 000 грн 00 коп. за надання професійної правничої допомоги в цивільній справі; ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданого АО «Веріта Груп» адвокату Маховику Р.В.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність адвоката Маховика Р.В.. З гідно з ч. 4 ст. 137, ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У правовому висновку Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 вказано, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Справа, що розглядається, є малозначною, не складною, так як відноситься до справ, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи проводився без повідомлення сторін. Позовна заява складена у справі яка відноситься до поширених справ останнім часом. Є відповідні зразки заяв у мережі Інтернет та на сайті суду. Складання позовної заяви в даній справі вочевидь не потребувало значного часу, також представником позивача не було витрачено значного часу на опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, формування правової позиції в даній справі, та на попереднє опрацювання матеріалів. Позивачем та його представником не надано доказів, визначення такого розміру гонорару. Натомість з матеріалів справи вбачається, що ніякі підготовчі дії не вчинялися адвокатом. У позивача були усі необхідні докази по справі, зокрема довідка відповідача про розмір заборгованості. Поряд з цим, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі наданих послуг або детальний розрахунок винагороди. Не надано відомостей, які саме види послуг були надані адвокатом, які роботи виконані, який час на них витрачений тощо. Відтак, позивачем не надано суду документально підтверджені докази щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі. Більше того з матеріалів справи вбачається, що витрати на правничу допомогу неспівмірні зі складністю справи. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн 00 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial