Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

23.02.2023 Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - позивач) звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просило визнати недійсним з моменту його укладання поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-206323659 відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. 02.08.2023 дана справа, на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.04.2023, надійшла до Таращанського районного суду Київської області за підсудністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» для укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Під час укладення Полісу відповідач надав позивачу інформацію, що транспортний засіб «Mercedes-Benz»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) має дійсний сертифікат обов`язкового технічного контролю, а датою його наступного проходження є 13.10.2022. 13.10.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-206323659, відповідно до якого було забезпечено вищезазначений транспортний засіб. Строк дії полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 14.10.2021 по 13.10.2023 включно. 15.09.2022 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу. З метою розслідування страхового випадку, позивач звернувся до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України з запитом про проходження обов`язкового технічного контролю вищевказаним транспортним засобом, на який отримано відповідь, що станом на 15.09.2022 щодо транспортного засобу «Mercedes-Benz»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) відсутній дійсний протокол ОТК, а строк дії останнього протоколу закінчився 24.04.2019. Таким чином, відповідач під час укладання полісу щодо вказаного транспортного засобу надав неправдиві відомості щодо наявності дійсного протоколу ОТК та строку його дії, чим навмисно ввів позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, так як останній укладено з порушенням вимог закону, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. 04.08.2023 на адресу суду надійшли відомості про реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але подала заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, а також вказала, що підтримує позов та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач 28.08.2023 та 07.09.2023 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов не подано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали\~справи,\~заслухавши пояснення\~відповідача,\~суд вважає,\~що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.10.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група» «Оберіг» та [PERSON] \~було укладено Поліс №ЕР-206323659 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Відповідно до умов полісу, строк його дії встановлено з 00 годин 00 хвилин 14.10.2021 по 13.10.2022 включно. Відповідно до умов полісу, а саме в розділі «Особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу зазначено, що транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю 13.10.2022 року (а.с. 8). Як зазначав позивач, 15.09.2022 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу. З метою розслідування страхового випадку, позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у м. Києві (філія ГСЦ МВС) з запитом від 25.10.2022 №1/25102022. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), транспортний засіб «Mercedes-Benz»\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) підлягає проходженню ОТК з періодичністю\~кожні два роки. Станом на 15.09.2022 року інформація про дійсний (наявний) протокол ОТК відсутня. До зазначеної дати був виданий протокол ОТК №00639-03298-17 строком дії з 24.04.2017 по 24.04.2019 (а.с. 9). Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законом України «Про страхування», цим та іншими законами, нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Як передбачено абз. 6 п.17.1ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Згідно з абз. 7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух". Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Згідно з п. 14.2 ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить\~для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. Ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», передбачено підстави заборони експлуатації транспортних засобів, зокрема, забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, слід зробити висновок, що істотною умовою страхування при укладенні Полісу щодо транспортних засобів, які підлягають проходження обов`язкового технічного контролю є проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю та укладення Полісу на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування», страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Згідно з Узагальненою Практикою розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними Верховним судом України від 24.11.2008 правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14 зроблено висновок, що «обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи зі змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману в разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved