Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

04.12.2021 року о 18 годині 30 хвилин у м. Краматорську водій [PERSON] , керуючи автомобілем Subaru Legacy, д.н.з. [NUMBER] , по мокрому асфальтному покриттю по вул. Паркова біля буд. 59 з боку вул. Двірцева виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Паркова не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків. 05.12.2021 року за фактом скоєння ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 12021052390002290 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. Постановою слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції Рискаленка І.В. від 11.12.2021 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутність в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 27.01.2022 по справі №234/277/22 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Постанова суду набрала законної сили 08.02.2022. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 22.07.2020 належить на праві власності [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Звітом №03/22 від 15.01.2022 експертного автотоварознавчого дослідження визначено розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] в розмірі 387 246 грн. 00 коп. 11.02.2022 ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 128 500 грн. 00 коп., що не заперечується сторонами. Отже, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та розміром матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] складає 258 746 грн. 00 коп. Суду не надано доказів, що відповідач [PERSON] добровільно сплатив вказану суму [PERSON] . Відтак, судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу відповідачем [PERSON] завдану матеріальну шкоду на загальну суму 387 246 грн. 00 коп., з якої залишилась не відшкодованою сума у розмірі 258 746 грн. 00 коп. Отже, враховуючи, що діями [PERSON] позивачу [PERSON] завдано збитків, а саме витрат у зв`язку з пошкодженням речі, то у розумінні ст.22 ЦК України [PERSON] , як особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на проведення експертизи № 03/22 від 15.01.2022 у сумі 1 950 грн. 00 коп., які підтверджені квитанцією № 45 від 17.01.2022, суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають з тих підстав, що відповідно до положень статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) у разі, якщо його представник не з`явився у визначений строк на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Між тим, зі звіту експерта №03/22 судом встановлено, що представник страховика не з`явився та не приймав участі в огляді пошкодженого автомобіля, який здійснювався 15.01.2022 експертом Синельником А.І. За таких обставин, обов`язок відшкодувати вказані витрати покладається не на [PERSON] , як заподіювача шкоди, а на страхову компанію. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Приписами ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. 00 коп. позивач зазначив, що в результаті протиправних дій відповідача було порушено звичайний спосіб його життя, що потягло за собою негативний вплив на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з тим, що в результаті пошкодження автомобілю він не зміг евакуювати свою сім`ю з м. Краматорська під час воєнного стану. Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що [PERSON] неправомірними діями відповідача [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення, тривалість страждань і переживань [PERSON] , беззаперечної зміни укладу його життя, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 40 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 2 985 грн. 97 коп.

Outcome: partial