Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 09 березня 2021 року [PERSON] , який діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в рамках розгляду справи 756/1385/21 із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у 1979 році його батько [PERSON] отримав ордер № 775 на право проживання сім`ї з п`ятьох осіб у зазначеній трикімнатній квартирі. Наразі у спірній квартирі, крім позивачів, неповнолітньої [PERSON] зареєстрований і відповідач [PERSON] . Вказує, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 1993 року по теперішній час. Приблизно у 1993 році після закінчення навчання [PERSON] вибув на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Одружившись, у 2000 році [PERSON] вибув постійно проживати за адресою: [ADDRESS] . Протягом тривалого часу відповідач житлом не цікавився, фінансових витрат по утриманню житла не ніс, витрати пов`язані з утриманням квартири позивач несе самостійно, й доглядає за хворим батьком [PERSON] . Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] , який діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення та встановлення порядку користування квартирою передано на розгляд судді Банасько І.М. за № 756/1385/21. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено до підготовчого судового розгляду. 09 березня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідачів [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] об`єднано із первісним позовом. В квітні 2021 року третя особа неповнолітній [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] подав до суду позовну заяву, як третя особа з самостійними вимогами, в якій просить зобов`язати [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , [INFO] , у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити його. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2022 року прийнято позовну заяву неповнолітнього [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації до спільного розгляду з первісним та зустрічним справа 756/1385/21. 17 травня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічним позовом та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі. Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача провадження у справі зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги [PERSON] на постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі №756/8164/19 за позовом [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 21 червня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено до підготовчого розгляду на 29 серпня 2022 року. Розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року № 116, у зв`язку з перебуванням судді Банасько І.М. на тривалому лікарняному, у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 756/1385/21 (2/756/569/22). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 листопада 2022 року справу передано судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року суддею Шролик І.С. справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою суду 23 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року за заявою позивача [PERSON] про відмову від позову, закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , який діє також в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення та встановлення порядку користування квартирою та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення. Також цією ухвалою закрито провадження за зустрічним позовом [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через відсутність предмету спору. Оскільки неповнолітній [PERSON] був знятий батьками з реєстраційного обліку за спірною адресою. В судому засіданні позивач [PERSON] 12 вересня 2023 року підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 12 вересня 2023 року позов визнав в порядку ч.1 ст.206 ЦПК України. Не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] , про що подав письмову заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Суд, заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку, що визнання відповідачем не порушує будь-чиїх прав та або інтересів, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 21 травня 1979 року [PERSON] з сім`єю у складі п`яти осіб (він, дружина - [PERSON] , сини - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) виданий ордер 775 на вселення в квартиру [ADDRESS] (а.с. 44). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 14712604, № 14712627, № 14712637, № 14712645, № 14712653 від 20 квітня 2021 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (том 2, а.с. 114-118). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Аналогічні роз`яснення містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до якого у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України) Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно з положень 71, 72 ЖК Української РСР саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та повідомив, що тривалий час не мешкає у спірній квартирі, не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, про що надав письмову заяву, в якій також зазначив, що йому відомі наслідки визнання позову. Враховуючи, що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі, позов визнав, має інше житло для проживання, в якому проживає з родиною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивачем подано заяву, в якій він просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved