Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач через свого представника адвоката Мотальову-Кравець В.Ю. звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що в листопаді 2022 року через додаток ДІЯ позивачу стало відомо, що 10.11.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М. було відкрито виконавче провадження № 67467357. Підставою для відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис №8359 від 22.09.2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 29.01.2019р. по 20.07.2021р. в сумі 36573,35 грн. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, та порушено вимоги ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Так, в порушення положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, з якою позивач категорично не погоджується та вважає її неправомірною, оскільки заборгованості за кредитним договором у позивача перед відповідачем немає, а тому заборгованість не є безспірною. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.\~При цьому позивача було позбавлено законної конституційної можливості заперечити проти зробленого розрахунку. З урахуванням\~наведених обставин,\~вважає,\~що виконавчий\~напис вчинено\~з порушенням\~вимог закону,\~що і\~змусило позивача\~звернутись до\~суду з\~даним позовом.\~В зв`язку\~з чим,\~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~нотаріуса №\~8359\~від 22.09.2021\~року про\~стягнення з\~позивача на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Також,\~даною ухвалою\~суду залучено\~до участі\~у справі\~як третіх\~осіб на\~стороні відповідача,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального округу Сазонову\~О.М\~та приватного виконавця\~виконавчого округу\~Кіровоградської області Бершадського С.М. \~ \~ \~ \~Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач та\~його представник\~у судове\~засідання не\~з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце його\~проведення були\~повідомлені належним\~чином, про причини своєї неявки суд не повідомляли, з відповідними заявами та клопотаннями не зверталися. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце його\~проведення повідомлявся\~належним чином,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомляв.\~15.09.2023р.\~відповідач на\~адресу суду\~направив відзив\~на позовну\~заяву в\~якому вказав,\~що нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису\~відповідачем були\~надані документи,\~які підтверджують\~безспірність заборгованості,\~а зазначену\~в оспорюваному\~виконавчому написі\~заборгованість,\~можна вважати\~безспірною,\~оскільки позивач\~у своєму\~позові не\~зазначив жодної\~обставини,\~яка б\~могла свідчити\~про протилежне.\~Так,\~в обов`язок\~нотаріуса входить\~перевірка безспірності\~боргу у\~боржника після\~надання стягувачем\~документів,\~що встановлюють\~прострочення зобов`язання.\~При наявності\~заперечень боржника\~нотаріус повинен\~оцінити його\~аргументи на\~предмет наявності\~ознак безспірності\~відносно вимог\~кредитора.\~За відсутності\~ознаки безспірності\~нотаріус повинен\~був відмовити\~в здійсненні\~виконавчого напису.\~Таким чином,\~заборгованість або\~інша відповідальність\~боржника визнається\~безспірною і\~не потребує\~додаткового доказування\~у випадках,\~якщо для\~вчинення виконавчого\~напису подані\~документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999\~року №1172.\~Разом із\~тим,\~законодавством не\~визначений виключний\~перелік обставин,\~які свідчать\~про наявність\~спору щодо\~заборгованості.\~Ці обставини\~встановлюються судом\~відповідно до\~загальних правил\~цивільного процесу\~за наслідками\~перевірки доводів\~боржника та\~оцінки наданих\~ним доказів.\~А тому,\~ виконавчий напис нотаріуса № 8359 від 22.09.2021 року про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості вчинений відповідно до вимог законодавства та у позові слід відмовити. Третя\~ особа приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове\~засідання не\~з`явилася,\~з відповідними\~клопотаннями та\~заявами до\~суду не\~зверталася,\~пояснень по\~справі не\~надавала. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Кіровоградської області\~Бершадський С.М.\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце його\~проведення повідомлявся\~належним чином,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомляв,з відповідними клопотаннями та заявами до суду не звертався, пояснень по справ не надавав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся учасників справи. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, поданий представником відповідача відзив на позовну заяву, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Так, у відповідності до положень ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Статтею 16 ЦК України\~визначені способи захисту таких прав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Також\~ст. 4 ЦПК України\~гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до правового змісту положень ст. ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 22.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8359, про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б, МФО 328209) заборгованість, що виникла за Кредитним договором №630031930 від 24.04.2017р., з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 23494714, та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору №2019-1АБ/ВЕСТА про відступлення прав вимоги від 28.01.2019р., яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору №29-01/19/2 про відступлення права вимоги від 29.01.2019 року. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 20.07.2021 року. Сума заборгованості за Кредитним договором №630031930 від 24.04.2017р. становить 36 573,35 грн, яка складається з наступного: - 3% відсотків річних за період з 29.01.2019 року по 20.07.2021 року в сумі 26 349,35 грн; - інфляційні збитки за період з 29.01.2019 року по 20.07.2021 року в сумі 9\~724,00 грн (а.с. 10, на звороті). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~10.11.2021 року на підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67467357, якою постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. за №8359 виданого 22.09.2021р. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б, код ЄДРПОУ 36799749, заборгованість за період з 29.01.2019 року по 20.07.2021 року в сумі 36 573,35 грн, що становить: - 3% річних в сумі 26 349,35 грн; - інфляційні збитки в сумі 9\~724,00 грн та плату за вчинення виконавчого напису, яка становить 500,00 грн. Крім цього, цією постановою приватний виконавець стягнув з боржника основну винагороду на свою користь у розмірі 3657,33 грн (а.с. 7, 10).\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ Позивач зазначає, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, та порушено вимоги ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Так, в порушення положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, з якою позивач категорично не погоджується та вважає її неправомірною, оскільки заборгованості за кредитним договором у позивача перед відповідачем немає, а тому заборгованість не є безспірною. При цьому позивача було позбавлено законної конституційної можливості заперечити проти зробленого розрахунку. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 19 частини 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому,\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.\~\~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.\~1.1\~даної Глави,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172,\~для одержання\~виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому\~написі повинні\~зазначатися:\~дата (рік,\~місяць,\~число)\~його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Крім того, матеріали справи не містять й доказів того, що позивач дійсно отримував претензію від відповідача щодо виплати заборгованості, а також того, що нотаріус дійсно направляв боржнику письмову вимогу про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, так і того, що боржник отримував вказану претензію щодо виплати заборгованості чи письмових повідомлень про вчинення виконавчого напису, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком. Між тим,\~відповідачем,\~до відзиву\~на позовну\~заяву,взагалі не надано суду будь-яких інших доказів, що підтверджували б наявність кредитної заборгованості у позивача перед ним, у розмірі, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому\~спорі суд\~повинен перевірити\~доводи боржника\~в повному\~обсязі й\~установити та\~зазначити в\~рішенні чи\~справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так,\~належними доказами,\~які підтверджують\~наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».\~Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. В свою чергу, суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»,\~а тому\~суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964). В той же час варто зауважити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 22.09.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Суду не надано оригінал кредитного договору, за яким позивачем (боржником) допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, а тому суд не має доказів того, що договір, який надавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, що з врахуванням і цієї обставини, яка встановлена в судовому засіданні, дає правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17. Також,\~слід зазначити,\~що нотаріус,\~при перевірці\~представлених йому\~банком документів,\~не пересвідчився\~про вручення\~боржнику [PERSON] \~вимоги про\~дострокове погашення\~кредиту,\~не переконався\~про відсутність\~між сторонами\~кредитного договору\~будь-якого\~спору щодо\~наявності та\~розміру заборгованості,\~яка нарахована\~банком,\~оскільки стягувачем\~не було\~надано виписку\~з рахунку\~боржника із\~зазначенням суми\~заборгованості та\~строків її\~погашення з\~відміткою про\~непогашення заборгованості,\~що також свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. Жодних інших доказів стороною відповідача, що могли б спростувати доводи сторони позивача суду надано не було. З вищевикладеного вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилася у безспірності вимог до [PERSON] та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 22.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №8359 таким, що не підлягає виконанню.\~ З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні. Крім того, у позовній заяві, адвокат Мотальова-Кравець В.Ю., яка діє в інтересах позивача у справі [PERSON] , просив стягнути з позивача ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Представником відповідача подано до суду клопотання 15.09.2023р. в якому, останній просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, мотивуючи це тим, що позивачем не дотримано ст.ст. 133, 134 ЦПК України та до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахування коштів адвокату. Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано наступні документи: - Договір про надання правової допомоги від 20.07.2023р., який укладено між адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. та клієнтом [PERSON] , згідно якого, адвокат приймає доручення клієнта щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів клієнта у даній цивільній справі, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення клієнта, та згідно п.3.1 за послуги щодо надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорару у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп; - Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н від 20.07.2023р., згідно якого адвокат надав послуги (усна консультація, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню, представлення інтересів клієнта в суді) на загальну вартість 7000, 00 грн; - Детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Мотальова-Кравець В.Ю. 20.07.2023р.; - Платіжну інструкцію №1333314275712 від 27.07.2023р. на суму 7000,00 грн, відповідно до якої проведено оплату послуг адвоката відповідно до договору про надання правничої допомоги від 20.07.2023р. від [PERSON] (а.с.8, 11-13). Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, а заявлена до стягнення з позивача сума відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а тому клопотання відповідача щодо відмови позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу є належним чином не обґрунтованим та недоведеним та в його задоволенні слід відмовити. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи під час консультації, при складанні позовної заяви, вивчення справи та судової практики, представлення інтересів клієнта в суді, та їх значення для справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви адвоката Мотальової-Кравець В.Ю., яка діє в інтересах позивача [PERSON] про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, та виходячи із того, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000, 00 грн. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Щодо стягнення судових витрат по справі у виді судового збору слід зазначити наступне. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, але останній був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, у зв`язку із захистом прав споживача, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved