Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

25 липня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 07 лютого 2020 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Протягом останнього часу їхні відносини з відповідачем погіршилися, між ними зникло взаєморозуміння, спроби примиритися бажаних результатів не дали, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя. На даний час вони проживають окремо, вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. Спільний син сторін [PERSON] проживає разом із матір`ю. Зазначала, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку. Забезпечити синові такий рівень життя сама вона не в змозі, тому батько, який є здоровою та працездатною особою, повинен та може сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., що забезпечить рівність батьків в утриманні малолітнього сина [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов визнає, не заперечував щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. Просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] із 07 лютого 2020 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Їхній син [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо, між сторонами не досягнуто. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , а також те, що обов`язок по утриманню дітей законом покладено на обох батьків у рівній мірі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на дитину ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, суд враховує, що встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved