Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Кулевчанська сільська рада у Білгород-Дністровському районі Одеської області. Заява вмотивована тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , смерть якої зареєстрована: с. Кулевча, Саратського району Одеської області про, що 27.05.2014 року складено актовий запис про смерть №325, та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції у Одеській області видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . За його заявою про прийняття спадщини за законом приватним нотаріусом Білгород - Дністровського районного нотаріального округу Одеської області заведена спадкова справа №309-2014 року до майна померлої [INFO] , [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки вих.. №386 від 20.07.2023 р. виданою Кулевчанською сільською радою Білгород -Дністровського району Одеської області [PERSON] , [INFO] на час смерті, була зареєстрована у [ADDRESS] . На момент смерті за даною адресою проживали та до складу родини входили: син - [PERSON] , [INFO] , дружина сина - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] .. Постановою приватного нотаріуса Білгород - Дністровського району від 28.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та надано роз`яснення стосовно неможливості видати свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусом встановлено розбіжності у прізвищі спадкодавця та спадкоємця, а тому запропоновано встановити факт родинних відносин. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначене судове засідання. В судовому засіданні заявник не з`явився у заяві зазначив, що просить задовольнити заяву, справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої сторони, Кулевчанської сільської ради у Білгород- Дністровському районі Одеської області до зали суду не з`явився, в судове засідання надав заяву від 30.08.2023 року №513/1137/23/ЕП-1184/23-Вих. про розгляд справи за відсутності їх представника. Не заперечують проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 ст. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Заявник звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті матері. Відповідно до глави 10 частини 4 пунктів 4.1, 4.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Постановою від 28 липня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі заявнику, свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] . У постанові нотаріуса зазначено: - у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] виданому 27.05.2014 року, відділом ДРАЦС реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові (спадкодавця) вказано « [PERSON] »; - у паспорті громадянина України [NUMBER] виданого 24.01.1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові (спадкоємця) вказано [PERSON] . - у свідоцтві про народження серія [NUMBER] виданого 10.11.1968 року місце реєстрації (російською мовою) Колесненский с/Совет Саратського р/б ЗАГС Одесской області прізвище заявника зазначено « [PERSON] », у графі мати - прізвище матері зазначено « [PERSON] ». Зазначена вище обставина стала перешкодою у отриманні заявником свідоцтва про право на спадщину, цим обумовлено звернення до суду, для встановлення факту родинних відносин між заявником та його матір`ю [PERSON] . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення. До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення особистих, майнових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [PERSON] . За встановлених обставин, зважаючи на те, що [PERSON] в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, те що він є сином померлої [INFO] - [PERSON] , тому останній вимушений звернутися до суду, оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини та іншого шляху для захисту порушеного права не існує. Таким чином, суд на підставі належних та допустимих доказів, з урахуванням досліджених матеріалів спадкової справи №309/2014 щодо майна [PERSON] заведеною за заявою [PERSON] приходить до висновку, що померла [INFO] - [PERSON] , смерть якої зареєстрована: с. Кулевча, Саратського району Одеської області про, що 27.05.2014 року складено актовий запис про смерть №325 була матір`ю [PERSON] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у цій частині у суду немає.

Outcome: approved