Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

24 квітня 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та просять визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить для кожного позивача по 1/5 частці та для померлого [PERSON] , який помер [INFO] 1/5 частки. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15.02.1994 року був приватизований будинок по [ADDRESS] і видано свідоцтво на право власності на житло. Співвласниками будинку були особи, які на той час там проживали і буди зареєстровані, а саме [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх батько [PERSON] , який помер [INFO] . Дружина померлого [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, оскільки діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовились від спадкування, після смерті батька. Оскільки будинок перебуває у спільній сумісній власності і розмір часток співвласників житлового будинку не визначені у свідоцтві на право власності на житло, [PERSON] не може належним чином оформити свої спадкові права на спадщину. Тому позивачі, вказуючи на рівність часток співвласників у спірному майні, просять в судовому порядку визначити, що частки кожного співвласників у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , становлять по 1/5 частці вказаного майна. Представник позивача [PERSON] адвокат Прокоф`єв О.Л. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача [PERSON] , позов підтримує, просить задовільнити. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду, кожний окремо, заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги повністю підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1994 року, виданого відділом приватизації Хмельницького НВО «Еліта», [PERSON] та його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було передано в спільну сумісну власність житловий будинок по [ADDRESS] . 09 липня 2021 року [PERSON] , який був чоловіком для позивача [PERSON] та батьком для позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2021 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка в житловому будинку по [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка та звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори з приводу її оформлення, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожний окремо, відмовилися від прийняття спадщини за законом (спадкова справа № 532/2021 від 18.07.2021 року до майна померлого [INFO] [PERSON] ). Однак нотаріус відмовила позивачу [PERSON] в оформленні її спадкових прав у зв`язку з невизначеністю часток кожного зі співвласників житлового будинку по [ADDRESS] , в тому числі спадкодавця. На вищевказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт та зареєстрований у книгу за № 417. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, згідно ст. 5 ЦК України, його норми застосовуються до цивільних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна (ч.ч. 1, 4 ст.86 ЦК України 1960 року (чинного на час набуття майна)). Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ст. 112 ЦК України 1960 року майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. В той же час, відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім`ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції»; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року № 742-IV «Про особисте селянське господарство»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно, тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Таким чином, оскільки невизначеність часток позивачів та спадкодавців у праві спільної сумісної власності на житловий будинок створює сторонам перешкоди в реалізації їх права на спадкування майна, суд дійшов висновку визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , становить для кожного позивача по 1/5 частці та для померлого [PERSON] , який помер [INFO] 1/5 частки, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved