Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2034749068 від 25.11.2020 у розмірі 178132,66 грн. та сплаченого судового збору у сумі 2684,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що між 25.11.2020 між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2034749068. 21.10.2022 між АТ "ОТП БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальності "ДІДЖІ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з реєстром боржників позивач набув права вимоги до [PERSON] в сумі 178132,66 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора, хоча повідомлений про необхідність погашення боргу 28.11.2022. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи за відсутності представника та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 25.11.2020 між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2034749068, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 106304,00 грн., з процентною ставкою у розмірі 40 % річних, із терміном користування до 25.11.2025 (п. 1.1, 1.2 Договору) (а.с. 4-5). 25.11.2020 [PERSON] також підписав анкету-заяву на отримання кредиту (а.с. 6-8) , орієнтований графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 9, 10), графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 11, 12). На підтвердження отримання відповідачем коштів у кредит надана заява на видачу готівки від 25.11.2020 та квитанція про отримання коштів від 25.11.2020 (а.с. 10). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 178132,66 грн., з яких: 103237,35 грн. - кредит; 74895,31 грн. відсотки на підтвердження чого наданий розрахунок заборгованості (а.с. 17). Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач сплатив частину заборгованості 28.12.2020 кредит у сумі 3066,65 грн. та відсотки у сумі 3833,91 грн. 21.10.2022 між АТ "ОТП БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 21/10/22, на підставі якого позивач набув права вимоги за кредитним договором № 2034749068 від 25.11.2020 до [PERSON] (а.с. 18-21). Згідно Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 178132,66 грн., з яких: 103237,35 грн. загальна сума боргу по тілу; 74895,31 грн. загальна сума боргу по відсотках (а.с. 22). ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 28.11.2022 за вих. № 2034749068 направив повідомлення [PERSON] про зміну кредитора на ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у кредитному Договорі № 2034749068 від 25.11.2020, а також вимогу погасити заборгованість за вказаним кредитним Договором в строк до 30.01.2023 загальним розміром 178132,66 грн. (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір № 2034749068 від 25.11.2020 сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу (ст. 526 ЦК України). За правилами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог та не скористався своїм правом надати суду відзив на позовну заяву, відповідності до ст. 178 ЦПК України, хоча був обізнаний про розгляд справи, оскільки судові повістки про виклик до суду отримав, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Отже, враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правову допомогу надано Договір про надання правової допомоги № 18/23 від 20.02.2023, укладений між адвокатом Воронюком С.О. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 27-29), Додаткова угода № 003082008050 від 20.02.2023 до Договору про надання правової допомоги № 18/23 від 20.02.2023 (а.с. 30), Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Воронюком С.О., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 10000,00 грн. (а.с. 31), Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.04.2023 в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 32), ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1327094 (а.с. 33)та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7023/10 на ім`я Воронюка С.О. (а.с. 34). Відповідно Детального опису робіт заявлена до стягнення сума 10000,00 грн. включає: консультацію усного характеру - 1000 грн.; правовий аналіз обставин спірних відносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 2000 грн., експертиза юридичних документів - 1000 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - 5000 грн.; формування додатків до позовної заяви - 500 грн., подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням - 500 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині. За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у повному обсязі у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved