Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі одного прожиткового мінімуму (для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,0 грн) на кожну дитину відповідного віку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Як підставу позову зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 10.01.2009, від якого народилось троє дітей: [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] . Діти проживають з матір"ю та перебувають на її утриманні. Вказує, що на даний час з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримує. Відповідач участі у забезпеченні дітей не приймає, не бере часті у їх вихованні, з власної ініціативи самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі одного прожиткового мінімуму на кожну дитину, що становить 2833,0 гривень на дитину відповідного віку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви, та до досягнення дітьми повноліття. 22.06.2023 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] . Однак, відповідь направлена не була через неможливість у зв`язку з окупованою територією Луганської області збройними силами російської федерації. 03.08.2023 ухвалою суду провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 24.05.2023 відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданій ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов підтримує з підстав, викладених у ньому. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до статті 128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи через оголошення на сайті судової влади України від 09.08.23 та 25.08.2023, про причину неявки суд не повідомив. Як наголошує в рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка сторони. Сторони самостійно повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що з 10.01.2009\~сторони перебувають\~у шлюбі.\~У сторін\~народилось троє\~дітей: [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане в червні 2009 відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Сватівського\~районного управління\~юстиції в\~Луганській області), [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 12.03.2013 відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Сватівського\~районного управління\~юстиції в\~Луганській області та [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 05.09.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Батьком малолітніх\~дітей є\~ [PERSON] /а. с. 8/. Відповідно до довідки № 2503-7001310574 від 30.06.2022, про реєстрацію місця проживання особи, позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Положеннями\~статті 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1\~ст. 184 СК України). Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі одного прожиткового мінімуму на кожну дитину, що становить 2833,0 гривень на дитину відповідного віку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подання позовної заяви, та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,0 гривень. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved