Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2023 року ПрАТ "Страхова компанія "Українська Страхова група" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 28.09.2021 року о 15 год. 35 хв. у м. Полтаві по вул. Небесної Сотні, 61, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "BMW", держ. номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля "Skoda", державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ "Перша лізингова компанія". Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем ПрАТ "Страхова компанія "УСГ" та ТОВ "Перша лізингова компанія" був укладений Генеральний Договір добровільного страхування транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-18-00260 від 30.05.2018 року та Бордеро № 257-2020 застрахованих транспортний засіб в період з 16.10.2020 року по 16.10.2020 року, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля "Skoda" держ. номер [NUMBER] . Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2021 року по справі № 553/2732/21 відповідач визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхувальник звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "УСГ" з повідомленням про страхову подію від 28.09.2021 року. Дане повідомлення було розглянуто, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 106432 грн. 63 коп. Позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 107932 грн. 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 34807 від 15.12.2021 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу "BMW", держ. номер [NUMBER] , була застрахована в АТ "СК "КРАЇНА" за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР5260022. ПрАТ "Страхова компанія "УСГ" звернулось до страхової компанії відповідача із заявою № 45552 від 05.01.2022 року на виплату (страхового) відшкодування за полісом № АР5260022, за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 68862 грн. 85 коп. згідно платіжного доручення № 3984 від 29.04.2022 року (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіль потерпілого), яка не покриває суму виплати за Генеральним Договором добровільного страхування транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-18-00260 від 30.05.2018 року та Бордеро №257-2020 застрахованих ТЗ в період з 16.10.2020 по 16.10.2020 року. Саме особи відповідальна за завданий збиток повинна відшкодувати позивачу різницю цих сум у розмірі 39069 грн. 78 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39069 грн. 78 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.04.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача не з`явився в судове засідання, надавши клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 28.09.2021 року о 15 год. 35 хв. по вул. Небесної Сотні, 61, у м. Полтаві керуючи автомобілем марки "BMW 320і XDRIVE", держ. номер [NUMBER] , рухаючись в напрямку центру міста та здійснюючи обгін на перехресті вул. Небесної Сотні та пров. Рибальський, в порушення п. 14.6 "а" ПДР України, не впевнився у безпечності свого маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом марки "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснював поворот ліворуч, після чого автомобіль "BMW 320і XDRIVE" відкинуло праворуч, де він здійснив наїзд на бордюрний камінь. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.12.2021 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП завдано шкоду автомобілю "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить ТОВ "Перша лізингова компанія" та яким на законній правовій підставі керував [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля "SKODA\~RAPID",\~держ.\~номер [NUMBER] , були застраховані в ПАТ "СК "Українська страхова група" відповідно до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-18-00260 від 30.05.2018 та Бордеро до Генерального договору № 257-2020 від 25.07.2019 року. За змістом пп. 1.1 п. 1 вказаного вище Генерального договору, його предметом є страхування майнових інтересів Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з: володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ та ДО страхування наземного транспортного засобу (надалі КАСКО), відшкодування Страхувальником заподіяної майну третіх осіб застрахованим ТЗ добровільне страхування цивільно- правової відповідальності водія (надалі ДЦВ), життям, здоров`ям та/або працездатністю застрахованих осіб добровільне страхування від нещасного випадку з водієм та пасажирами (надалі ДНВ). Згідно з п. 13.1 Генерального договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих Страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів згідно з умовами цього Договору. Розмір страхового відшкодування в будь-якому випадку не може перевищувати розмір страхової суми за відповідним видом страхування та відповідних лімітів, якщо такі встановлені за кожним окремим застрахованим ТЗ. В пп. 14.1.1 п. 14.1 Генерального договору передбачено, що розмір страхового відшкодування в разі, якщо у Страховика виникають зобов`язання по виплаті страхового відшкодування згідно Закону № 1961-ІV, розраховується за формулою: СВ = ВВРз ліміт по ОСЦПВ, де ліміт по ОСЦПВ ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майна на 1 потерпілу особу згідно з Законом про ОСЦПВ; СВ сума страхового відшкодування по одній потерпілій особі, що підлягає виплаті; ВВРз вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна третьої особи, з урахуванням його зносу, що розраховується відповідно до норм чинного законодавства України. Розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу здійснюється на підставі Акту автотоварознавчої експертизи (з урахуванням зносу ТЗ). Експертиза проводиться на замовлення та за рахунок Страховика. Власник автомобіля SKODA\~RAPID",\~держ.\~номер [NUMBER] , звернувся до ПАТ "СК "Українська страхова група" з повідомленням про страхову подію від 28.09.2021 року. Відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.09.2021 року, складеного спеціалістом Willis Towers Watson, проведений огляд автомобіля "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , встановлено наступні пошкодження: крило переднє ліве - деформовано, двері передні ліві сильно деформовані в передній частині, бампер передній - розламаний зліва, підкрилок передній лівий розриви, диск колеса переднього лівого - деформований, поріг лівий деформований в передній частині, приховані дефекти: петля двері передньої лівої, блок фара ліва, підвіска переднього лівого колеса, А-стойка ліва, капот лакофарбове покриття. Згідно Рахунку-акту виконаних робіт № 1300 від 18.11.2021 року, складеного та підписаного представниками ТОВ "Торговий дім "Автодім Полтава" (Виконавець) та ТОВ "Перша лізингова компанія" (Замовник), ТОВ "Торговий дім "Автодім Полтава" проведено роботи по відновлювальному ремонту автомобіля "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , загальна вартість робіт та товару склала 106432 грн. 63 коп., з урахуванням ПДВ в сумі 21286 грн. 53 коп., загальна сума становить - 127719 грн. 16 коп. Відповідно до Розрахунку-акту виконаних робіт № 3728 від 05.10.2021 року, складеного та підписаного представниками ТОВ "Торговий дім "Автодім Полтава" (Виконавець) та ТОВ "Перша лізингова компанія" (Замовник), ТОВ "Торговий дім "Автодім Полтава" здійснено організацію послуг евакуатора транспортного засобу "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , 28.09.2021 року в м. Полтава по місту, вартість послуг 1500 грн., з урахуванням ПДВ в сумі 300 грн. 00 коп., загальна сума 1800 грн. 00 коп. Як вбачається зі Страхового акту ПАТ "СК "УСГ" № ALD-5157 від 21.12.2021 року, затвердженого начальником відділу по роботі з VIPта корпоративними правами, розрахунку суми страхового відшкодування від 15.12.2021 року, розмір страхового відшкодування Страхувальнику ТОВ "Перша лізингова компанія" на підставі договору страхування № ALD-2020-00000004988 від 01.01.2021 року, укладеного на період з 25.10.2020-24.10.2021 року за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , визначено в сумі 1079312 грн. 63 коп. На підтвердження сплати коштів позивачем суду надано платіжне доручення № 34807 від 15.12.2021 року, згідно якого ПАТ "СК "Українська страхова група" сплатило ТОВ "Перша лізингова компанія" страхове відшкодування згідно страхового акту № ALD-5157 від 21.12.2021 року в сумі 107932 грн. 63 коп. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "BMW 320і", держ. номер [NUMBER] , станом на час ДТП 28.09.2021 року була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР5260022 в АТ "Страхова компанія "КРАЇНА". АТ "Страхова компанія "КРАЇНА" здійснено виплату ПрАТ "СК "Українська страхова група" частини страхового відшкодування в сумі 68862 грн. 85 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3984 від 29.04.2022 року. З огляду на викладене, ПрАТ "СК "Українська страхова група" заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] як особи, відповідальної за заподіяний збиток, яку визнано винною у вчиненні ДТП, внаслідок якого застрахований транспортний засіб "SKODA RAPID", держ. номер [NUMBER] , зазнав пошкоджень,\~невідшкодованої позивачу\~Страховиком АТ "Страхова компанія "КРАЇНА" частини страхового відшкодування в сумі 39069 грн. 78 коп. (з розрахунку 107932 грн. 63 коп. - 68862 грн. 85 коп. = 39069 грн. 78 коп.), посилаючись на те, що страхова компанія відповідача здійснила виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, яке не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту. Нормами ст.\~11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п.\~22.1\~ст.\~22\~Закону України\~"Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів"\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому, нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Положеннями ст. 22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.ст. 1, 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. За змістом ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст. 28, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Суд враховує і правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). З урахуванням встановлених у даній справі обставин та

Outcome: approved