Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 березня 2021 року № 3821/ЮКР/0, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 19978500,00 грн та заборгованості про процентам у розмірі 1038941,74 грн, а всього у розмірі 21017441,74 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03 березня 2021 року № 3821/ЮКР/0-І-2/02-1, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 68,6 кв.м, яка на праві приватної власності належить відповідачу, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.03.2021 між позивачем та ТОВ «Схід-Агротрейд» укладено кредитний договір № 3821/ЮКР/0 та надано кредитні кошти у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 20000000,00 грн, зі сплатою процентів за користування такими коштами, яка в подальшому сторонами змінювалась. З метою виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки від 03.03.2021 № 3821/ЮКР/0-І-2/02-1. У зв`язку із порушенням умов кредитного договору, у лютому 2023 року позивач надіслав вимоги позивальнику та іпотекодавцеві про сплату боргу за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на іпотечне майно, однак такі листи залишились без виконання із сторони відповідача та позичальника. У зв`язку із наведеним та у відповідності до уваги кредитного договору та договору іпотеки, ЦК України, Закону України «Про іпотеку» просить позов задовольнити. Вирішити питання судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідачем не подано відзив на позов, який би містив заперечення на позов. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору не подано пояснень щодо позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року справу передано до Подільського районного суду м. Києва за територіальною підсудністю, адже нерухоме майно знаходиться на території Подільського районного суду м. Києва. 09 травня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 23 червня 2023 року ухвалою суду закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті за правила загального позовного провадження. 11 серпня 2023 року ухвалою суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Агротрейд». Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такий задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 03 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» (кредитор або банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благодійний Союз (змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Агротрейд») (позичальник) укладено кредитний договір № 3821/ЮКР/0 (далі- кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 20000000,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 15% річних в порядку, визначеним цим договором. Відповідно до додаткового договору № 1 від 18.06.2021 до кредитного договору змінено по тексту найменування позичальника з Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Агротрейд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-агротрейд» /а.с. 32/. Згідно з додаткового договору № 2 від 10.10.2022 до кредитного договору змінено 15 % річних на 20 % річних з дати укладення кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком (іпотекодержателем) та відповідачем (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки від 03 березня 2021 року № 3821/ЮКР/0-І-2/02-1 (далі - договір іпотеки). Відповідно до умов договору іпотеки, то такий договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору, а також додаткових договорів до нього. Предмет іпотеки -квартира [ADDRESS] , загальна площа 68,6 кв.м. Нерухоме майно на праві власності належить відповідачу, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки /а.с. 18/. У разі непогашення позичальником кредиту, у розмірах, в порядку та у строки визначені цим договором, а також несплати процентів. Комісійних винагород, неустойки, згідно з умов кредитного договору, кредитор має право звернути стягнення на предмет забезпечення виконання зобов`язання за кредитом ( п. 7.6 кредитного договору). У випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за іпотечним договором або договором кредиту, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки (п. п. 3.1.4, 3.1.5 іпотечного договору). У разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором, або іпотекодавцем за іпотечним договором, іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень (п.5.1 іпотечного договору). Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитним договором, наданого позивачем до суду, заборгованість по кредиту становить у сумі 19978500,00 грн, розрахунок заборгованості по процентам за період з 25.12.2022 по 07.03.2023 у розмірі 1038941,74 грн. /а.с. 8-10/. 02 лютого 2023 року банком направлено позичальнику та іпотекодавцю вимогу про оплату заборгованості за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Станом на 01.02.2023 загальний розмір простроченої до оплати заборгованості позичальника перед банком становить у сумі 20519347,64 грн та вимагає виконати порушені зобов`язання у 30-денний строк з моменту отримання вимоги та у разі невиконання такої вимоги буде здійснено стягнення на предмет іпотеки. Вимогу направлено позичальнику та іпотекодавцю за адресами, які вказані у кредитному договорі та договорі іпотеки за допомогою поштового засобу зв`язку 03 лютого 2023 року /а.с. 45-47/. Отже, суд установив, що банк обґрунтовував свої вимоги наявністю заборгованості за кредитним договором, що не заперечується ані позичальником, ані іпотекодавцем, адже жодних листів до суду щодо розміру заборгованості за кредитним договором чи відсутності такої заборгованості не надходило, а відтак сума заборгованості, яка визначена банком приймається судом до уваги. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно з ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд прийшов до переконання про те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з іпотекодавця на користь банку, при цьому, відповідач жодними доказами не довів, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню, хоч був попереджений про наслідки невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки. У зв`язку зі наведеним, суд прийшов до висновку про те, що у рахунок погашення заборгованості перед банком за кредитним договором від 03 березня 2021 року № 3821/ЮКР/0, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 19978500,00 грн та заборгованості про процентам у розмірі 1038941,74 грн, а всього у розмірі 21017441,74 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03 березня 2021 року № 3821/ЮКР/0-І-2/02-1, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 68,6 кв.м, яка на праві приватної власності належить відповідачу, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а відтак позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 22725,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved