Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

[PERSON] 10 липня 2021 року звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення до суду, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а також встановити факт належності померлому, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки від 21.08.1963 року, виданої на ім`я: [PERSON] , з метою підтвердження страхового (трудового) стажу, для переходу на інший вид пенсійного забезпечення та перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Ухвалою суду від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі (а.с.53). В судове засідання представник заявника не з`явилася, 21.09.2023 року через канцелярію суду подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву в новій редакції задовольнити на підставі наявних доказів у справі (а.с.96). Заінтересована особа - представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.56, 87-88). Також 15.09.2023 року надійшли письмові пояснення від представника ГУ ПФУ в м.Києві (а.с.79-81). Суд, дослідивши докази, встановив наступні осбтавини та відповідні їм правовідносини. 10 вересня 1969 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.22). Після реєстрації одруження присвоєно прізвище: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 10.09.1963 р. зроблено відповідний запис за № 1157. Відповідно до п. 2 Постанови ВРУ "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження" (Із змінами, внесеними згідно з Постановою ВР № 2748-XII ( 2748-12 ) від 28.10.92, ВВР, 1992, № 46, ст.636) провести видачу паспортів громадянина України протягом 1993-1998 років у міру виготовлення бланків паспортів. Після отримання паспорту громадянина України в документах подружжя з`явилися певні розбіжності: 1) прізвище чоловіка: [PERSON] імені: [PERSON] по-батькові: [PERSON] ; 2) прізвище дружини: [PERSON] по-батькові: [PERSON] (а.с.7-8, 24-26). Також, існують розбіжності написання прізвища та по-батькові в інших документах:- [PERSON] у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , - [PERSON] у трудові книжці, - [PERSON] в атестаті № [NUMBER] про закінчення професійно-технічного училища № 15, - [PERSON] у військовому квитку серії [NUMBER] та свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 10-20). [INFO] [PERSON] помер, про що Київським відділом державної реєстрації смерті Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 05.10.2022 р. складено відповідний актовий запис № 18756, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.23). 12 жовтня 2022 року [PERSON] звернулася у Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) із заявою № 12721 щодо перерахунку пенсії (перехід на інший вид) відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У відповідь, [PERSON] отримала від ГУ ПФ України в м. Києві від 21.10.2022 року лист, в якому зазначено, що до заяви Вами було надано свідоцтво про смерть, в якому зазначено прізвище " [PERSON] ", а у свідоцтві про шлюб " [PERSON] " (а.с.28). Заявниця наголошує, що в трудовій книжці, дипломі про навчання, військовому квитку померлого по батькові вказано [PERSON] , що не співпадає з даними паспорту [PERSON] . Також заявниця стверджує, що у відмові у переведенні на пенсію по втраті годувальника немає законних підстав, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві їй відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника згідно заяви від 12.10.2022 № 12721. При заповненні даних про [PERSON] у вказаних документах з урахуванням перекладу з російської на українську мови були неодноразово допущені помилки в прізвищі та по батькові, внаслідок чого є невідповідність між документами, що посвідчують особу та дані, що підтверджують шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відтак, з`явилася необхідність у проведенні експертизи про встановлення ідентичності прізвищ, імен та інших власних назв, що відрізняються орфографічними, граматичними або структурними особливостями у документальних записах [PERSON] та його дружини [PERSON] у зв`язку із оформленням спадщини та переходу на інший вид пенсії і здійснення у зв`язку з цим її перерахунку. 12 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз для встановлення ідентичності прізвищ, імен та інших власних назв, що відрізняються орфографічними, граматичними або структурними особливостями в різних документах спадкодавця. За результами експертного дослідження, був складений експертний висновок від 29.12.2022 року з якого вбачається наступне: "З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; паспорт громадянина України, запис [PERSON] ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, запис [PERSON] ; атестат, запис [PERSON] ) і [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ) та російські записи [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою [PERSON] ) і [PERSON] (паспорт громадянина України, запис російською мовою [PERSON] ; паспорт громадянина України, запис російською мовою [PERSON] ; свідоцтво про одруження, записи російською мовою [PERSON] , [PERSON] ; військовий квиток, запис російською мовою [PERSON] ; трудова книжка, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними". Паспорт серії [NUMBER] виданий на ім`я: [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , військовий квиток серії [NUMBER] , виданий на ім`я: [PERSON] , трудова книжка від 21.08.1963 року видана на ім`я: [PERSON] , свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де вказано анкетні дані: [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , належать одній і тій же особі [PERSON] , [INFO] (а.с.29-30) 29 серпня 2023 року представником заявника адвокатом Зубчук Оксаною Русланівною в порядку ст. 43 ЦПК подана заява про встановлення фактів, що мають юрдичне значення, якою змінено предмет спору (а.с. 60-72), в якій просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та встановити факт належності померлому, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки від 21.08.1963 року, виданої на ім`я: [PERSON] , з метою підтвердження страхового (трудового) стажу. Саме у зв`язку із наявністю розбіжностей у написанні прізвища членів родини, виникла необхідність у встановленні факту родинних зв`язків. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є необхідним для переходу на інший вид пенсії таздійснення у зв`язку з цим її перерахунку відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 3 02 січня 2023 року з метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів, що є необхідним для переходу на інший вид пенсії та здійснення у зв`язку з цим її перерахунку відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва звимогою встановити факт, що паспорт серії [NUMBER] виданий на ім`я: [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , військовий квиток серії [NUMBER] , виданий на ім`я: [PERSON] , трудова книжка від 21.08.1963 року видана на ім`я: [PERSON] , свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , де вказано анкетні дані: [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане на ім`я: [PERSON] , належать одній і тій же особі [PERSON] , [INFO] . 10 лютого 2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/2376/23 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про встановлення факту, який має юридичне значення (а.с.31-32). Не погоджуючись з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/2376/23 від 10.02.2023 р. [PERSON] подала апеляційну скаргу. 21 червня 2023 року постановою Київського апеляційного суду по справі № 759/2376/23апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, а саме: ухвалу Святошинськогорайонного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року змінено, викладено її мотивувальну частину щодо підстави для відмови у відкритті провадження в редакції цієї постанови (а.с.34-44). У постанові Київського апеляційного суду по справі № 759/2376/23 від 21.06.2023 р. зазначено наступне. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті провадження у даній справі про встановлення факту, що має юридичне значення, проте помилився з мотивами такої відмови, у зв`язку з чим мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції слід змінити, виклавши її в редакції цієї постанови. Статтею 4 ЦПК встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК відноситься,зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав абопідтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановленняфактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом здодержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин міжфізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Однак, суд зазначає, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок міжлюдьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав таобов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки міжподружжям не є родинними. В листі ВСУ «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено. Для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами, а не між чоловіком та дружиною. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Приймаючи до уваги підтвердження обставин існування подружніх відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , а також те, що встановлення юридичного факту має значення для охорони прав та інтересів Заявника, оскільки остання позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою оформлення переходу нею з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника та здійснення перерахунку пенсійного забезпечення, вважаємо необхідним встановити факт того, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) зазначається, що у разі застосування ч. 4 ст. 315 ЦПК для відмови у відкритті провадження, спір про право має бути реальним, а не гіпотетичним, з встановленням, між ким існує спір. Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18). В даному випадку відсутній спір про право, оскільки інші спадкоємці відсутні. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а такождостатність і взаємний зав`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявниху справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved