Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі заробітку доходу щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також 1000 грн додаткових витрат на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона з грудня 2019 року по вересень 2022 року спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від даного шлюбу з позивачем у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . З вересня 2022 року відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, припинив надавати допомогу дитині тому у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо її утримання. Донька проживає з позивачем та потребує значних матеріальних витрат, тому остання просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини. Крім того, позивач зазначає, що донька хворіє, їй встановлений діагноз - генетична епілепсія з білатеральними припадками. На додаткові витрати на дитину пов`язані із підвищенням імунітету та лікуванням дитини позивач затрачає на протязі року не менше 20 000 грн, тому вважає, що з відповідача доцільно стягувати на її користь 1 000 грн додаткових витрат на утримання доньки. Ухвалою судді від 19.07.2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак скерувала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України оскільки усі учасники заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.2020 року Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Із довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Волинської області № 234 від 23.05.2023 року вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що з позовною заявою позивач звернулася 11.07.2023 року (а.с.1), тому саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на інструменти, призначені для розвитку здібностей дитини, або документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини. Із системного аналізу вищевказаних положень законодавства у своєму взаємозв`язку слідує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дані положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначається ст. 185 СК України. До таких особливих обставин законодавство відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку із розвитком у неї певних здібностей, або ж через хворобу, яка потребує постійного систематичного лікування, а відтак й залучення додаткових коштів. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із консультативного висновку спеціаліста КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз генетична епілепсія білатеральними припадками. Із виписки стаціонарного хворого №4591д та №8553д КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, вбачається, що [PERSON] знаходилась на лікуванні з 30.06.2022 по 05.07.2022 та відповідно з 19.10.2022 по 20.10.2022 року в неврологічному відділенні з вищевказаним діагнозом та їй було назначено лікування. В період з 21.10.2022 по 22.10.2022 перебувала в педіатричному відділенні КП «Горохівська багатопрофільна лікарня Горохівської міської ради», що вбачається із епікризу виписного №3530/319. В період з 05.07.2023 по 08.07.2023 [PERSON] знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні із діагнозом генетична епілепсія з рідкими білатеральними припадками, ентеробіоз та їй призначено лікування, що вбачається із виписки №7094 д із медичної карти амбулаторного хворого. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20). Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Таким чином, виходячи із наведених правових норм та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 11 липня 2023 року, та до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI, тому згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в розмірі 2 147,20 грн., тобто за кожну із заявлених позовних вимог (стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину) по 1073,60 грн.

Outcome: approved