Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

05.04.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення індексу інфляції з простроченої суми грошового зобов"язання та стягнення трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов"язання. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь - 20081 грн. 60 коп. інфляційних втрат з простроченої суми грошового зобов"язання за період з 05.05.2021 року по 28.02.2023 року (включно); 3270 грн. 65 коп., що становить 3 % річних від простроченої суми грошового зобов"язання за період з 05.05.2021 року по 05.04.2023 року (включно). В провадження судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. матеріали вказаної цивільної справи надійшли 06.06.2023 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які зберігаються в матеріалах справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Враховуючи наведене, зі згоди позивача, згідно ухвали від 18.09.2023 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2021 року у справі № 348/392/19 (провадження № 2/348/41/21) було видано виконавчі листи про стягнення на користь позивача з відповідача - 54090 грн. коштів, внесених за виконані роботи по виготовленню бетонної огорожі, стовпів та бетонних плит та 4018 грн. 40 коп. сплачених судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 05.05.2021 року. На неодноразові вимоги до відповідача повернути присуджені судом кошти в добровільному порядку відповідач не реагував, в зв`язку з чим позивач змушений був звернути виконавчі листи до примусового виконання. З"ясовано також, що 16.11.2021 року приватним виконавцем Витвицьким В.В. було відкрито два виконавчих провадження - ВП № [NUMBER] на суму 54090 грн. та ВП № [NUMBER] на суму 4018 грн. 40 коп. Однак, до даного часу відповідач добровільно не сплатив всієї суми боргу по рішенню суду. По ВП № [NUMBER] сплатив: 17.11.2022 року - 2071 грн. 85 коп., 24.03.2023 року - 6363 грн. 64 коп. По ВП № [NUMBER] сплатив кошти в сумі 4018 грн. 40 коп. тільки 17.11.2022 року. Предметом позову у даній справі є стягнення на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди, підтвердженого судовим рішенням. Таким чином, як перевірено судом, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.03.2021 року у справі № 348/392/19 (провадження № 2/348/41/21) про стягнення на користь позивача з відповідача - 54090 грн. коштів, внесених за виконані роботи по виготовленню бетонної огорожі, стовпів та бетонних плит та 4018 грн. 40 коп. сплачених судових витрат. Рішення суду набрало законної сили 05.05.2021 року. Грошове зобов`язання за рішенням суду на даний час сплачено частково. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Відповідач знав про грошове зобов`язання та порушив дане грошове зобов`язання, а у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України. Підраховуючи суми стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК, суд враховує, що: - сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр»; 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня його виникнення і до дня ухвалення судового рішення. Суми стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України щодо суми в розмірі 54090 грн. Оплати: 17.11.2022 року - 2071 грн. 85 грн., 24.03.2023 року - 6363 грн. 64 коп. Інфляційні втрати за період з 05.05.2021 року по 28.02.2023 року становлять - 18832 грн. 40 коп. 3 % річних за період з 05.05.2021 року по 05.04.2023 року становлять - 3085 грн. 40 коп. Суми стягнень, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України щодо суми в розмірі 4018 грн. 40 коп. Оплата: 17.11.2022 року - 4018 грн. 40 коп. Інфляційні втрати за період з 05.05.2021 року по 28.02.2023 року становлять - 1249 грн. 20 коп. 3 % річних за період з 05.05.2021 року по 05.04.2023 року становлять - 185 грн. 25 коп. Всього з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути: - 20081 грн. 60 коп. (18832 грн. 40 коп. + 1249 грн. 20 коп.) інфляційних втрат з простроченої суми грошового зобов`язання за період з 05.05.2021 року по 28.02.2023 року (включно); - 3270 грн. 65 коп. (3085 грн. 40 коп. + 185 грн. 25 коп.), що становить 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 05.05.2021 року по 05.04.2023 року (включно). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів коресподує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Згідно ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання являється порушенням зобов`язання. В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірванння договору. Ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Також, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 20081 грн. 60 коп. інфляційних втрат з простроченої суми грошового зобов"язання за період з 05.05.2021 року по 28.02.2023 року (включно); 3270 грн. 65 коп., що становить 3 % річних від простроченої суми грошового зобов"язання за період з 05.05.2021 року по 05.04.2023 року (включно). Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача слід стягнути 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Що стосується стягнення судових витрат по справі, суд констатує наступне. Позивач заявив вимогу про стягнення 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору, а також 2000 грн. за складання адвокатом позовної заяви та 2400 грн. як оплату адвокатові за представлення інтересів в суді (3 судових засідань за кожне по 800 грн.). Проте, як вбачається з протоколів судових засідань, які долучені до матеріалів справи, представник позивача, адвокат Милитчук І.М. в суді не представляв інтересів позивача на жодному з судових засідань. Тому, задоволенню підлягає тільки вимога в частині стягнення 2000 грн. за складання адвокатом позовної заяви, а в частині стягнення 2400 грн. як оплату адвокатові за представлення інтересів в суді слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову [PERSON] . На підставі наведеного, ст.ст.202, 205, 207, 509, 526, 610, 625, 626, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved