Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, закріплення житла. На обґрунтування позову вказав, що на обліку Служби у справах дітей по Московському району з 07.09.2021 р. перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в яких батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Мати дитини [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Малолітня дитина не має місця реєстрації. До ССД по Московському району м. Харкова надійшов лист КНП «Міська дитяча поліклініка № 12» Харківської міської ради щодо невиконання [PERSON] батьківських обов`язків з виховання дитини [PERSON] , а саме не проходження дитиною медичного огляду та не оформлення дитини до навчального закладу . За неодноразовими намаганнями спеціалістів ССД по Московському району відвідати родину [PERSON] та обстежити умови проживання дитини не вдалося, у зв`язку з тим, що мати до комісії не вийшла. Крім того, [PERSON] повідомила, що до школи [PERSON] не віддасть, бо вважає, що дитина може захворіти на СНІД. Робочою групою оперативного реагування на повідомлення та заяви з приводу жорсткого поводження з дітьми або загрози щодо його вчинення 07.09.2021 р. відвідана сім`я [PERSON] за адресою реєстрації матері. З`ясовано, що за вказаною адресою мешкають [PERSON] , [INFO] , яка має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , старша донька [PERSON] , [INFO] . З`ясовано, що будинок складається з двох кімнат, водопостачання, газовідведення, електропостачання відсутні. В кімнатах брудно, речі розкидані, стійкий неприємний запах, продукти харчування в обмеженій кількості , в будинку розкидані ножі та сокири. Мати [PERSON] поводить себе агресивно, не бажає спілкуватися з представниками робочої групи. На підставі результатів проведення оцінки рівня безпеки дитини Робоча група склала протокол про тимчасове вилучення дитини з небезпечного середовища. Малолітня [PERSON] , за медичними показниками,була влаштована до КНП ХОР «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня». Після лікування дівчинку переведено до КНМ «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. З пояснень [PERSON] вбачається, що мати [PERSON] не працює, не виконує батьківських обов`язків щодо виховання доньки [PERSON] . Часто поводить себе агресивно, в будинку не прибирає. Мати та сестра [PERSON] знаходяться на утримання [PERSON] . Відповідно до листа КНП «Міська дитяча поліклініка № 12» ХМР від 07.09.2021 р. [PERSON] не працює, сама виховує малолітню доньку [PERSON] , в 2020 -2021 році дитина медичний огляд не пройшла, планова вакцинація не проведена, до навчального закладу не оформлена. При неодноразовому відвіданні житла, мати в оселю медичних працівників не пускає, на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно листа Відділу соціальних служб від 07.09.2021 в родині [PERSON] наявні ознаки складних життєвих обставин, у зв`язку із тим, що будинок знаходиться в недбалому стані , відсутні умови для проживання у ньому дитини, мати [PERSON] поводить себе неадекватно та агресивно, наявні всі підстави для загрози життю та здоров`ю дитини. Оскільки мати дитини, [PERSON] безвідповідально підійшла до батьківського ставлення по вихованню та утриманню своєї дитини, в помешканні відсутні умови для проживання дитини, не виконала обов`язок щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, все це призвело до створення загрози здоров`ю та життю дитини, порушенню її прав та інтересів, позивач вважає, що є усі підстави для задоволення позову. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження . Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 31 серпня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м.Полтави , яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 26 січня 2023 року за Вх № 5721. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023 року Савченко Л.І. визначено головуючим по справі . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 січня 2023 року вказану справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24 березня 2023 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов Висновок Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.69-70). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 травня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Макарійчук А.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти прийняття заочного рішення не заперечує (а.с.89). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи (а.с.54,66,71-72,83, 84-85, 87-88), однак судові повістки повернулися за закінченням терміну зберігання. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 30 квітня 2013 року, а/з № 938, на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її матір`ю є [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.9). З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00012110235 від 30.04.2013 р. вбачається що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані за вказівкою матері згідно з ч. ст. 135 СК України (а.с.10). З копії листів головного лікаря КНМ «Міська поліклініка № 12» ХМР Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради Кляшової І.І. від 19.03.2021р. та 03.09.2021р. вбачається, що Службу у справах дітей по Московському району повідомлено про те, що за адресою [ADDRESS] мешкає родина [PERSON] . Сім`я не повна, мати ніде не працює, сама виховує неповнолітню [PERSON] , [INFO] . З інформації отриманої від лікаря-педіатра, з яким заключна декларація про вибір лікаря, який надає медичну допомогу, дівчинка в 2020 -2021 р.р. профілактичний огляд не пройшла, на теперішній час в школу не оформлена (а.с.22,23). З повідомлень начальників Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради від 12.04.2021 р., 21.07.2021 р., 25.08.2021 р., 07.09.2021 р. вбачається, що родина [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , до Управління освіти та закладів загальної середньої освіти району з питань зарахування на навчання малолітньої [PERSON] , [INFO] , не зверталась (а.с.24-27). З копії листа директора КЗ «Харківський ліцей № 8» Харківської міської ради Харківської області Гутник Ю.А. від 03.09.2021 № 01-30/371 вбачається, що 09.04.2021 р. з метою охоплення навчання дитини, яка уже досягла шкільного віку та станом на 31.04.2021 року не навчається, було відвідано родину [PERSON] з метою надання інформаційного листа матері щодо термінів подання документів для оформлення дитини на навчання. Мати дитини [PERSON] заявила, що до школи [PERSON] не віддасть, тому що вона не хоче, щоб дитина заразилася СНІДом (а.с.28). З копії наказу Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 133 від 07.09.2021 р. вбачається, що малолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с.11). З довідки про реєстрацію у житловому приміщенні осіб від 24.03.2021 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.13). З копії акту обстеження умов проживання від 25.03.2021 р. за адресою [ADDRESS] вбачається, що під час спілкування, через вікно, мати дитини поводила себе дуже агресивно, нецензурно висловлювалася та погрожувала. Зі слів матері, [PERSON] не буде здобувати ніяку освіту і це її право. Поліклініку також не бажає відвідувати, бо це пуста трата часу, дитина здорова. Також мати зазначила, що ніде не працює, в будинку відсутні газ та вода (а.с.14). З копії акту обстеження умов проживання від 07.09.2021 р. за адресою [ADDRESS] умови проживання незадовільні, санітарно-гігієнічні норми порушено, в будинку відсутнє газопостачання (пічне опалення дровами), світло та вода. Туалет, кухня відсутні, не закріплені вхідні двері. Для дитини відсутні умови проживання, брудне ліжко та одяг, розкидані речі, багато сміття, відчувається стійкий неприємний запах , продукти харчування в недостатній кількості (а.с.15). З копії акту проведення рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , який складено 07.09.2021 р. вбачається, що дитину доставлено до ОДКЛ (інфекційна лікарня) відділення № 6 (а.с.16-20). 07.09.2021 року складено протокол про тимчасове вилучення дитини ( [PERSON] ) з небезпечного середовища (а.с.21). З Висновку департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , враховуючи рекомендацію Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Також у висновку зазначено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.09.2021 року ухвалено негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] (а.с.74-77) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50,155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21.12.1995, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси є предметом їх основного піклування. Зазначені гарантії кореспондуються із статтею 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Із змісту ч.ч.1-3 ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частин першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що слідує зі змісту ст. 165 СК України. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачкою не вживаються належні заходи щодо виховання доньки, вона не займається її вихованням та розвитком, не забезпечує достойні та належні умови для проживання доньки, яка проживає в антисанітарних умовах, не забезпечує необхідним харчуванням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не влаштовує її на навчання до школи, чим порушує право дитини на освіту, що свідчить про ухилення матір`ю від виконання своїх батьківських обов`язків, Дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час , згідно протоколу тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища від 07.09. 2021 р. вилучена з родини [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] ухиляється від обов`язків щодо виховання доньки, не цікавиться її життям та здоров`ям, а тому з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, суд вважає, що відповідачка підлягає позбавленню батьківських прав відносно дитини. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Висновок заснований на інформації про дітей , що перебувають у складних життєвих обставинах, з підстав проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх обов`язків, підтверджену наданими суду документами. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 71 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закріплення права на житло за малолітньою [PERSON] , [INFO] за місцем проживання її матері адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в доход держави в розмірі 1816 грн. ( за дві позовні вимоги немайнового характеру станом на 01.01.2021 року по 908 грн. за кожну).

Outcome: approved