Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Патрик Г.Г. звернулась до суду з указаним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначає, що 11 лютого 2021 року, близько 09 години 42 хвилин на вулиці Енергетиків у м. Каневі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВА32109», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . 12 лютого 2021 року від [PERSON] на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшло повідомлення про вищевказану пригоду та заява про виплату відшкодування. На дату скоєння цієї пригоди водій, [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. В той же час, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» згідно полісу ЕР-111608883, що діяв на момент ДТП. Представник позивача зазначає, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні зобов`язання. Згідно Звіту, складеного ФОП [PERSON] , розмір матеріальної шкоди, завданої власнику забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 2109», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] був визначений з урахуванням положень ст. 29 Закону та склав суму без ПДВ в розмірі 24235 грн. 27 коп. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 26 квітня 2021 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 24235 грн. 27 коп., що підтверджується наказом та платіжним дорученням. У зв`язку з залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 цього Закону МТСБУ понесло витрати в розмірі 2080 грн. 00 коп. В подальшому було встановлено, що згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2021 року винним у вищевказаній пригоді визнано водія [PERSON] , в той же час, постановою Черкаського апеляційного суду від 25 червня 2021 року було скасовано постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07 травня 2021 року та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Тобто [PERSON] не набув статусу потерпілої особи, якому МТСБУ мало б сплатити відшкодування з фонду захисту потерпілих на підставі пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, а сам є винуватцем ДТП. Відповідно до положень п.п. "а " п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи вищезазначене у МТСБУ були відсутні правові підстави щодо здійснення регламентної виплати згідно п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону відповідачу, [PERSON] . Оскільки грошові кошти перебувають у відповідача без достатньої правової підстави позивач звернувся з кондикційним позовом про витребування цих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. Враховуючи, що позивач виплатив відшкодування на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону, вважаючи на момент такої виплати, що дана ДТП сталася з вини іншої особи, яка не застрахувала свою відповідальність згідно Закону, однак коли позивачеві стало відомо про протилежне, означена юридична підстава для виплати перестала існувати. Тому, відповідач має повернути позивачу безпідставно отримані кошти. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України безпідставно сплачені кошти у розмірі 24235,27 грн., вирати понесені за послуги експерта у розмірі 2080,00 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 04.08.2023 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою з додатками отримав завчасно, однак відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Відповідачем 16.08.2023 року подано клопотання про закриття провадження у справі, у якому ухвалою суду від 18.09.2023 року судом відмовлено. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.03.2021 року, яка набрала законної сили 16.03.2021 року, встановлено що, [PERSON] 11.02.2021 о 09 год. 42 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] та під час руху не врахував дорожню обстановку, здійснив зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований по смузі зустрічного руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього\~руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. У той же час, постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.05.2021 року, якою визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , постановою Черкаського апеляційного суду від 25.06.2021 року скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] закрито на підставі п.1 ч.1ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП. 12.02.2021 року [PERSON] звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до СК Княжа та з заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування у транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER] , станом на 11.02.2021 року поліс відсутній. Згідно Звіту № А03-022 про оцінку автомобіля ВАЗ -2109, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] 25.03.2021 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ2109», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] був визначений з урахуванням положень ст. 29 Закону та склав суму без ПДВ в розмірі 24235 грн. 27 коп. Згідно платіжного доручення № 989942 від 31.03.2021 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 2080,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 74302 згідно рахунку № 51 від 25.03.2021 р.т.з. [NUMBER] . Власником транспортного засобу ВАЗ 2109 реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2018 року серії [NUMBER] . Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено [PERSON] 24235,27 грн. у рахунок відшкодування шкоди захисту потерпілих, що підтвержується наказом МТСБУ від 22.04.2021 року та платіжним дорученням № 1029762 від 26.04.2021 року Частиною 4 статті 82\~ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Відповідно до положень п.п. "а " п. 41.1 ст. 41 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи вищезазначене у позивача, МТСБУ були відсутні правові підстави щодо здійснення регламентної виплати згідно п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону відповідачу, [PERSON] . Згідно ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від\~того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Верховний Суд України у постанові по справі № 910/17324/19 зазначив, що положення глави 83 ЦК України застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (пункт 4 частини третьої статті 1212 ЦК України). За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі N° 320/5877/17 (пункт 43)). Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі N° 922/3412/17 (пункт 27)). Враховуючи, що позивач виплатив відшкодування на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважаючи на момент такої виплати, що дана ДТП сталася з вини іншої особи, яка не застрахувала свою відповідальність згідно Закону, однак коли позивачеві стало відомо про протилежне, означена юридична підстава для виплати перестала існувати. У звязку з чим, відповідач має повернути позивачу безпідставно отримані кошти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що з урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, позовні вимоги підлягають до задоволення, та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення безпідставно сплачені кошти у розмірі 24235,27 грн. та витрати, понесені за послуги експерта у розмірі 2080,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які становлять 2684,00 грн.

Outcome: approved