Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.07.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 грудня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2861, мотивуючи тим, що на початку повномасштабного вторгнення сторони постійно мешкали у місті Маріуполь. Після окупації не вдалося виїхати з міста, тому вимушені були протягом місяця жити у підвалах і на власні очі бачити всі жахи війни, що негативно вплинуло на емоційний стан подружжя. У квітня 2022 року подружжя прибуло до міста Ізмаїл, але зберегти сімейні стосунки не вдалося. З цього часу не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведуть, не підтримують сімейних відносин як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 18.09.2023 позовні вимоги підтримує повному обсязі, просить справу розглядати у їх відсутність. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 15.09.2023 позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати у її відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходяться в шлюбі з 01.12.2018, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01 грудня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2861. Від шлюбу дітей немає. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з квітня 2022 у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, примирення неможливе та суперечить інтересам позивача. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Отже,\~зважаючи на\~принципи рівноправності\~жінки і\~чоловіка,\~закон вимагає,\~щоб згода\~на одруження\~була взаємною.\~Принцип добровільності\~шлюбу є\~чинним не\~лише на\~стадії його\~реєстрації,\~а і\~під час\~знаходження в\~шлюбі,\~а також\~його розірвання,\~що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved