Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

10 червня 2020 року представник позивача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" АТ "Ощадбанк", код ЄДРПОУ: 09328601, МФО: 328845, р/р № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , ІПН: [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про стягнення заборгованості за договором, відповідно до вимог ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 612, 625, 634 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 41939, 72 грн, судові витрати у розмірі 2102, 00 грн. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.03.2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" АТ "Ощадбанк"та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання № 991815/051216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, за умовами якого Банк відкрив клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом Зарплатний», згідно Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. За умовами договору відповідачу надавався кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у сумі 21500 грн з можливим подальшим збільшенням до 40\~000 грн на строк 36 міс з можливим продовженням на той самий строк. Процентна ставка за кредитом була фіксованою і складала 30 % річних,що мала сплачуватись щомісячно. Посилаючись на порушення умов договору позичальником та виникнення заборгованості, просив стягнути її у повному обсязі в судовому порядку.\~ Від представника відповідача 14 липня 2021 року надійшла заява про застосування строку позовної давності, у якій вказує, що згідно заяви про приєднання № 991815/051216 щодо відкриття зарплатного поточного рахунку № [NUMBER] (п.51 Заяви) випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] проведено 19.11.2014 року. За ствердженням відповідача вона користувалась кредитом лише один раз в сумі 21\~000 грн, яка була отримана 03.06.2017 року, та наступного місяця погашена за рахунок нарахованої заробітної плати. Більше кредитними коштами вона не користувалась. Між тим, з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] вбачається, що 13.08.2017 року проведено 2 транзакції по зняттю коштів з карти "Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 820109" в розмірі 19500 грн та 1950 грн Тобто, наступний платіж щодо повернення кредиту необхідно було здійснити до 13.09.2017 року, що в свою чергу означає, що при відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, у зв`язку з чим починається дія трирічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів та річного строку про стягнення неустойки, штрафів, пені. Але відповідач наполягає, що кошти були зняті невідомою особою шахрайським методом соціальної інженерії вішингом через несанкціонований сайт. Відповідач зрозуміла про такі обставини, коли їй на телефон прийшло смс - повідомлення про залишок по карті - 211,11 грн. 28.08.2017 року відповідач звернулась до служби безпеки «Ощадбанку» у м. Білгород-Дністровський, повідомивши про шахрайські дії та замовила виписку по картковому рахунку. Вказує, що на її зарплатному рахунку ще залишалися зарплатні кошти, які вона зняла в розмірі 3956 грн. Тож, вважає, що позивач був обізнаний про порушення свого права та інтересу 28.08.2017 року. Ураховуючи таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 10.03.2017 року, погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися позичальником до 25 числа, тому початок перебігу позовної давності про стягнення цих платежів вважає за правильне обчислювати з моменту невиконання позичальником цих зобов`язань, з 25.08.2017 року. З урахуванням вищенаведеного просить суд застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови в позові. 19 вересня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого просить суд повністю відмовити позивачу у позові, зазначаючи, що сплив строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) який вираховується з 25 серпня 2017 року по 25 серпня 2018 року. Позивач не надав достатньо доказів, не довів певні обставини для задоволення позову. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними. 11 жовтня 2022 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що відповідачем пропущений строк для звернення з відзивом на позовні вимоги, тому вважає, що відзив підлягає залишенню без розгляду. 2. Заяви, клопотання учасників процесу та наслідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом повідомленням сторін. Крім того, 14.07.2021 року, 02 лютого 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було постановлено ухвалу про витребування доказів. Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Після оголошеної перерви перед судовими дебатами надав заява про закінчення розгляду справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, просила суд в їх задоволенні відмовити у повному обсязі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 10.03.2017 року [PERSON] підписала Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої Банк відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом Зарплатний». Поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Також позивачем була підписана Заява про Приєднання № 991815/051216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. У відповідності до п.3.1 Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви до Договору, відповідач беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, кредитного договору . Пунктами 6.2. 6.5, 6.6.1. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою Заяви про приєднання передбачено, що Клієнту надається кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 21\~500 грн, з можливим подальшим збільшенням до 40\~000 грн на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних, що сплачується щомісячно. Згідно п.1.24 договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором. Між тим, за ствердженням відповідача нею було отримано від банку лише кредит на суму 21\~000 грн, який вона одразу - наступного місяця повернула Банку. Вказані ствердження щодо отримання коштів позичальником 03.06.2017 року двома різними платежами відображенні в Виписці по картковому рахунку, в той час як доказів повернення таких матеріали справи не містять. Більш того, з вказаної Виписки по картковому рахунку вбачається про «переказ коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING 820109" в розмірі 19500 грн. та 1950 грн., станом на 13.08.2017 року. Відповідач категорично не погоджується з отриманням вказаного кредиту, наполягаючи на те, що ці кошти були зняті невідомою особою шахрайським методом соціальної інженерії вішингом через несанкціонований сайт. У зв`язку з наведеним вище, відповідач 07.09.2017 року звернулась із заявою скаргою до голови правління «Ощадбанку» з проханням розібратися та повернути їй кредитні кошти. Попередньо, відповідач зверталась до правоохоронних органів Білгород-Дністровського ВП ГУНП, та за даним фактом слідчим було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12017160240002987 від 31.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 30.09.2017 року закрито кримінальне провадження, у зв`язку з неможливістю встановити особу, яка могла скоїти вказане кримінальне правопорушення. 4. Нормативне обґрунтування Загальна позовна давність (зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої\~статті 258 ЦК України). Відповідно до\~ статті 253\~ЦК України \~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається\~статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки укладений сторонами договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем строку внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) , у справі № 643/11945/15-ц, провадження № 61-14062св18, постанова від 19.06.2019 року. Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України,\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ «Ощадбанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 5. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 20.03.2020 року виникла заборгованість у сумі 21499,32 грн. (заборгованість за тілом кредиту). Оскільки за умовами договору відповідач мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів щомісячно, перебіг позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. За наведених умов, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту виникнення його прострочення. Оскільки позивачем у встановленому законом порядку не доведено отримання певних коштів у розмірі 19\~500 грн та 1950 грн. - 13.08.2017 року іншою особою, шахрайським шляхом, адже кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР № 12017160240002987 закрито постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області на підставі п.2 ч.1 ст. 184 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, тож за наведеними законодавчо встановленими нормами, виходячи з того, що за фактичними обставинами справи, кредит деталізований поверненням боргу внесенням чергових платежів, суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності щодо внесення наступного платежу, вираховується з моменту виникнення прострочення, тобто неповернення чергової частини боргу. В той же час, взявши до уваги виписку по картковому рахунку боржника вбачається, що нею останнє внесення платежу було здійснено 29.08.2017 року, в той час як кредит отримано 30.08.2017 року. За таких обставин, та виходячи з умов договору, строк повернення чергового платежу мав відбутися не пізніше 25 числа наступного місяця, тобто 25.09.2017 року. З огляду на викладене, загальний строк позовної давності спливає 25.09.2020 року, однак позивач звернувся до суду з позовом 10.06.2020 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Стосовно спеціальної позовної давності, суд вважає за неможливе її застосування до даних правовідносин, з огляду на необґрунтованості позовних вимог в цієї частині позову, що узгоджується з пунктом 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року. Представник АТ «Ощадбанк» обґрунтовуючи право вимоги до позовної заяви надав наступні докази, а саме копії: договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , Заяви про приєднання № 991815/051216, Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту, таблиці визначення сукупної вартості кредиту та розрахунок заборгованості з випискою по особовому рахунку відповідача. Як встановлено судом, Заяви про приєднання № 991815/051216, Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, паспорту споживчого кредиту не містять усіх умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, крім того у них відсутнє посилання на встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В той же час, сам договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписаний [PERSON] , а тому не може розцінюватися як складова кредитного договору, укладеного між сторонами 10.03.2017 року. Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що саме цей проект Договору розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи лише певні Заяви про приєднання до такого. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Однак, враховуючи, той факт, що отримані відповідачем кредитні кошти використовувалися шляхом зняття готівки, про що свідчить виписка по особовому рахунку [PERSON] , але в добровільному порядку АТ «Ощадбанк»» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Таким чином, враховуючи те, що факт отримання відповідачем кредиту є доведеним, то право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк»" заборгованості за тілом кредиту у розмірі 21\~499,32 грн. У частині позову про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних, необхідно відмовити. 6. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 41 939,72 грн, а задоволено на суму 21 499,32 грн, то з відповідача на користь АТ «Ощадбанк»» слід стягнути судовий збір в сумі 1 077,95 грн, що вираховується наступним чином: 41939,72/21499,32 = 1,95 /коефіцієнт різниці/ (2102 грн 00 коп. : 1,95), як того вимагає\~стаття 141 ЦПК України.

Outcome: partial