Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

02.05.2023\~року до\~суду звернувся\~представник Акціонерного товариства «Кредобанк» з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 160468,96 грн. В позовній заяві посилався на те, що між АТ «Кредобанк» та відповідачем 05 жовтня 2020 року було укладено кредитний договір № CL-291600. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач взяв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач своїх зобов`язань не виконав. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 160468,96 грн., з яких 121893,26 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло); 38575,70 грн. - заборгованість за відсотками. 16.08.2023 року представник позивача надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, а саме сплатою відповідачкою заборгованості за відсотками у сумі 19318,00 грн. Враховуючи наведене, просив суд стягнути з [PERSON] загальну заборгованість за кредитним договором № CL-291600 у розмірі 141150,96 грн (а.с.67). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 43-44). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.74). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового засідання і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 11.09.2023 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 жовтня 2020 року між сторонами по справі укладено кредитний договір № CL-291600 (а.с.5-7), згідно з яким відповідачу надано кредит у сумі 140000 грн. Пунктом 2 Договору встановлено строк кредитування\~60 місяців терміном до 03 жовтня2025 року. Відповідно до п.4.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19% річних. Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів шляхом здійснення 60 щомісячних платежів по 5013 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Позивач взяті на себе зобов`язання згідно вказаного договору виконав в повному обсязі та виплатив суму кредиту, що стверджується меморіальними ордерами №53910791 від 05.10.2020 на суму 81450,90 грн., №53910766 від 05.10.2020 на суму 34688,54 грн., №53910811 від 05.10.2020 на суму 23860,56 грн. (а.с.16, 17, 18). Однак відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав та, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість станом на 18.04.2023 року становить 160468,96 грн., яка складається з наступного: 121893,26 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло); 38575,70 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.15). \~09.03.2023 АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 08.03.2023 за вих. № 85-12714580/23, яка залишена відповідачем без реагування (а.с.27). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. На підтвердження укладання договору позивачем надано Анкета-Заява № CL-291600 від 05.10.2020 (а.с. 11), а також паспорт споживчого кредиту (а.с.9), виписка по рахунку (а.с.19-26). Також свідченням визнання [PERSON] договірних відносин з АТ «Кредобанк» є наявність факту виконання ним кредитного договору, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с.19-26), з якої вбачається активне користування [PERSON] кредитними коштами, отриманими від АТ «Кредобанк», зокрема шляхом зняття готівки в банкоматах відділень банку, перерахування коштів на інші рахунки, повернення кредитних коштів позивачу. Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №153/1334/16-ц та від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18. Відповідно до частини 1\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.\~Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі\~або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,\~що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 05 жовтня 2020 року, у паспорті споживчого кредиту та в кредитному договорі № CL-291600 від 05.10.2020 зазначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних (а.с. 11, 9-10, 5-7). Так, згідно\~з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 18.04.2023 року становить 160468,96 грн., з яких: 121893,26 грн. - заборгованість за основним боргом (тіло); 38575,70 грн. - заборгованість за відсотками. 16.08.2023 року представник позивача надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, а саме сплатою відповідачкою заборгованості за відсотками у сумі 19318,00 грн. Та АТ «КРЕДОБАНК» просив стягнути з [PERSON] загальну заборгованість за кредитним договором № CL-291600 у розмірі 141150,96 грн. (а.с.67). Відповідач, станом на 11.09.2023 року, заперечень щодо правильності наданого АТ «Кредобанк» розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надавав. Таким чином, оскільки відповідач взятих на себе за Договором зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів та сплати відсотків за їх користування належним чином не виконав, розмір заборгованості не спростував, з нього підлягає стягненню заборгованість за основним боргом (тіло) в розмірі 121893,26 грн., а також заборгованість за відсотками у розмірі 19257,70 грн., а всього 141150,96 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2684,00 грн.\~судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved