Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач з метою отримання банківських послуг 06.02.2020 року підписав заяву №б/н про приєднання до Умов та правил кредитування, на підставі чого відповідачу була видана кредитна картка та встановлено кредитний ліміт кредитування в розмірі 75000 грн. Відповідно до умов укладеного договору кредиту відповідач зобов`язався щомісяця надати кошти позивачу для сплати процентів за договором кредиту та на погашення тіла кредиту, однак відповідач порушив свої зобов`язання та умови укладеного договору. Станом на 04.01.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 85756 грн. 05 коп. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 73221 грн.03 коп. та заборгованості за процентами в сумі 12535 грн. 02 коп. нараховані в поряду ст..625 ЦК України. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 85756 грн. 05 коп. та понесені судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп.. Представник позивача в судовому засіданні не з`явився але подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, та зазначив, що у випадку не явки відповідача просять суд справу розглянути у його відсутність з винесенням заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті за офіційним місцем реєстрації в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.02.2020 року підписав заяву №б/н про приєднання до Умов та правил кредитування. Відповідачу була видана кредитна картка та встановлено кредитний ліміт кредитування в розмірі 75000 грн., що підтверджується наданим до позову випискою з рахунку за період з 06.02.2020 року по 09.01.2023 року та Довідкою про зміну кредитного ліміту на кредитну картку [NUMBER] . Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору, оскільки станом на 04.01.2023 року відповідач має заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 85756 грн. 05 коп. яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 73221 грн.03 коп. та заборгованості за процентами в сумі 12535 грн. 02 коп. нараховані в поряду ст..625 ЦК України. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст..625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що наявність правовідносин між сторонами підтверджується матеріалами справи, а саме: Анкетою-заявою про приєднання фізичної особи до Умов та правил надання банківських послуг від 06.02.2020 року підписаною [PERSON] . Таким чином, фактична наявність кредитних правовідносин між сторонами справи вбачається з обставин надання позичальнику кредитних коштів та підтвердження у судовому засіданні наданими стороною позивача доказами про отримання кредиту. Таким чином суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором кредиту в суми 73221 грн.03 коп. та проценти в сумі 12535 грн. 02 коп. нараховані в поряду ст..625 ЦК України, що в загальній сумі - 85756 грн. 05 коп.. Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 2684грн.00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до статей 207, 251-253, 256-259, 261, 266, 267, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 614,625, 626, 628, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved