Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачкою [PERSON] 20.06.2012 уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дитини між ними відсутній. Сімейне життя сторін не склалось через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться тривалий час, а сім`я фактично припинила своє існування. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 21.08.2023 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подав до суду у якій вказав про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідачуи [PERSON] адвокат Данілова А.А. подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують. Разом з тим, представник відповідачки вказала, що на даний час вона та їхня неповнолітня дочка [PERSON] проживають в Республіці Польща. Спору щодо місця проживання дитини сторони не мають, а тому просить суд визначити місце проживання дитини разом з нею відповідачкою у справі. З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку \~ \~ \~ \~Сторони 20.06.2012 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 450. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру й бажання не мають. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. Стосовно визначення місця проживання дитини неповнолітньої доньки сторін [PERSON] , яке просить визначити у своєму клопотанні відповідачка по справі, суд вважає занеобхідне ввказати наступне. Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і підстав, доказів, поданих учасниками справи ч. 1 ст. 13 ЦПК України. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, не ставив питання щодо місця визначення проживання неповнолітньої доньки [PERSON] разом з матір`ю відповідачкою по справі, натомість вказав, що спір щодо місця проживання дитини відсутній. Разом з тим, представником відповідача вказаний факт підтверджено у відповідному клопотанні, поданному 31.08.2023. В той же час, відповідачка [PERSON] не зверталась до суду із зустрічною позовною заявою до позивача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, або ж із окремим позовом про це. Відповідно до частини першої та другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог, та визначати у даному випадку місце проживання дитини разом з відповідачем за її клопотанням. На підставі викладеного,

Outcome: approved