Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом\~ до [PERSON] \~ про стягнення\~ аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачка [PERSON] народила двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомостей щодо батька кожної з дитини були внесені у порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] покинула дітей після народження та зловживає спиртними напоями, рішенням Хустського районного суду від 28.10.2022 року за заявою [PERSON] , який є батьком відповідачки [PERSON] , останню позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 28 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після чого вони\~ разом з його внуками [PERSON] і [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Після позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її дітей, вихованням та доглядом займається позивачка [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Драгівської сільської ради від 15 грудня 2022 року встановлено опіку над дітьми [PERSON] та [PERSON] та призначено їх опікуном позивачку [PERSON] . Відповідачка [PERSON] веде бродячий, асоціальний спосіб життя, тривалий час не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх вихованні, матеріально їх не забезпечує. У зв`язку з тим, що відомостей щодо працевлаштування [PERSON] у позивачки відсутні, вона просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по\~ 2500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить\~ їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.\~ Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] народила двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом\~ про народження серії [NUMBER] ( а.с.13-14).\~ Відомостей щодо батька кожної з дітей були внесені у порядку ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Рішенням Хустського районного суду від 28.10.2022 року за заявою [PERSON] , який є батьком відповідачки [PERSON] , відповідачку позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 19-21). 28 січня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Івано-Франківськ, про що зроблено актовий запис - №15 (а.с.17). [PERSON] та [PERSON] \~ разом з [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11-12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Драгівської сільської ради від 15 грудня 2022 року встановлено опіку над дітьми [PERSON] та [PERSON] та призначено їх опікуном позивачку [PERSON] (а.с.15-16). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Також відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та статті 1 Закону України "Про охорону дитинства", з відповідними змінами та доповненнями, діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 72 ЦК України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Із аналізу даних норм слідує, що опікун дітей вправі ставити питання про стягнення аліментів на їх утримання з батьків, позбавлених батьківських прав відносно дітей, які повинні виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про її матеріальний стан. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також враховує стан здоров`я відповідачки, яка є молодою працездатною особою, та спроможність відповідачки сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів у сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину і відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі по 2500 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь Держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved