Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом та єдиним із цієї черги спадкоємців, який прийняв спадщину. З метою оформлення своїх прав на спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В. Однак, остання 15.11.2021 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на нерухоме майно, яке вказане нижче. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.09.2022 року, яке набрало законної сили, визнано за позивачем в порядку спадкування право власності на 31/100 (тридцять одну соту) частку житлового будинку [ADDRESS] . Так як бабі позивача [PERSON] належало 37/100 (тридцять сім сотих) часток будинковолодіння [ADDRESS] , то матері позивача за життя належала 31/100 (тридцять одну сота) частки від вказаного будинку [ADDRESS] , а решту майна, а саме 13/100 (тринадцять сотих) часток всього будинковолодіння повинна успадкувати відповідачка, яка є сестрою матері позивача та прийняла спадщину. Однак, вона не отримала правовстановлюючого документу на вказану частку. Позивач звернувся до Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради з вищевказаним рішенням суду від 05.09.2022 року з метою здійснення державної реєстрації права власності на визнану за ним частку у спадковому майні, але 14.11.2022 року йому відмовлено у такій реєстрації у зв`язку з тим, що цим судовим рішенням визнано за позивачем право власності на 31/100 (тридцять одну соту) частку житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями, а згідно з відомостями щодо реєстрації майнових прав на нерухоме майно, наявними в ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок [ADDRESS] є частиною вказаного будинковолодіння [ADDRESS] . Таким чином, позивач не може зареєструвати за собою право власності на частку, право власності на яку визнано за ним вказаним рішенням суду від 05.09.2022 року, так як в даному рішенні не зазначено розмір частки позивача у будинковолодінні. Тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати, що належна йому на праві власності 31/100 (тридцять одна сота) частка вказаного будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами становить 24/100 (три сотих) частки частки в зазначеному будинковолодінні [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, 14.06.2023 року позивач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.28). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, 14.06.2023 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та зазначає про визнання позовних вимог (а.с.29). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, 25.08.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.44). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.09.2022 року, яке набрало законної сили, визнано за позивачем в порядку спадкування право власності на 31/100 (тридцять одну соту) частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6) Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів №74321 та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2022 року та 04.11.2022 року відповідно, вищевказане будинковолодіння складається із: житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 110 кв.м., позначений літерою «А»; житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 111,6 кв.м., позначений літерою «А»; гаражу - «Б»; сараю - «В»; навісу - «Д»; огорожі - «№2, №3»; криниці - «№ 4». Вказані будівлі споруджено у 1931-1980 роках. 31/100 (тридцять одна сота) частка в будинку [ADDRESS] -а (а.с.9-17). Судом також встановлено, що позивач звернувся до Управління «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради з вищевказаним рішенням суду від 05.09.2022 року з метою здійснення державної реєстрації права власності на визнану за ним частку у спадковому майні, але 14.11.2022 року йому відмовлено у такій реєстрації у зв`язку з тим, що цим судовим рішенням визнано за позивачем право власності на 31/100 (тридцять одну соту) частку житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями, а згідно з відомостями щодо реєстрації майнових прав на нерухоме майно, наявними в ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок [ADDRESS] є частиною вказаного будинковолодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 цього Кодексу власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задовлення позовних вимог. На підставі наведеного ст.ст. 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України,ст.ст.200, 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved