Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання прав та обов`язків спадкодавця на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя мати склала заповіт, посвідчений 21 червня 1996 року секретарем Зайцівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району, яким все своє майно де б воно не було, в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що їй буде належати по закону на день смерті і на що вона матиме право, заповіла їй, своїй доньці [PERSON] . Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у розмірі 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували на території КСП ім. Енгельса Зайцівської сільської ради, Синельниківського району Дніпропетровської області, оскільки вона була членом цього господарства, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0076316. Фактично вона прийняла спадщину шаля смерті матері , вступивши в управління та володіння усім спадковим майном, відповідно до діючого на той час ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2012 року по справі № 437/3779/12 за нею визнані права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з правом здачі вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в експлуатацію та правом отримання свідоцтва про право власності на зазначений будинок. Але питання щодо визнання за нею прав та обов`язків спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку (пай) вирішено не було. Постановою Державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 10.03.2020 року № 223/01-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] , у зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2012 року по справі № 437/3779/12, яким за нею визнані права та обов`язки забудовника житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, є безумовним підтвердженням прийняття мною спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Просить суд визнати за нею права та обов`язки спадкодавця на земельну частку (пай) розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували на території КСП ім. Енгельса Зайцівської сільської ради, Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] померлої [INFO] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке було видано 12.03.1999 року виконкомом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис за №9. З копії заповіту від 21 червня 1996 року, посвідченого Хаустовою В.П. секретарем Зайцівської сільської Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] , що проживала в с. Зайцеве Синельниківського району на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно де б воно не було, в чому в воно не заключалося і взагалі все те, що буде належати їй по закону на день смерті і на що вона матиме право, заповідала [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] та права на земельну частку (пай) у розмірі 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували на території КСП ім. Енгельса Зайцівської сільської ради, Синельниківського району Дніпропетровської області, оскільки вона була членом цього господарства, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0076316. З рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2012 року по справі № 437/3779/12, вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , визнано права та обов`язки забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , з правом здачі вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в експлуатацію та правом отримання свідоцтва про право власності на зазначений будинок. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ДП № 0076316 вбачається, що [PERSON] мала права на земельну частку (пай) у розмірі 6,53 умовних кадастрових гектарів із земель, які перебували на території КСП ім. Енгельса Зайцівської сільської ради, Синельниківського району Дніпропетровської області, оскільки вона була членом цього господарства. Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. №223/01-31 від 10.03.2023 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. З копії спадкової справи №72/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] 10.03.2020 року звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці з заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (лай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У відповідності до вимог ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. У ст.1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, оскільки позивачка є спадкоємцем спадкового майна після смерті спадкодавця за заповітом, а право власності на спірну земельну ділянку (державний акт) за спадкодавцем [PERSON] не було оформлено, до позивачки в порядку спадкування за заповітом переходять права і обов`язки спадкодавця на земельну ділянку (пай). Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved