Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.09.2022 року, Нововодолазьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №300. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», направлений відповідачу, без вручення, відзиву до суду також не надходило. Ухвалою від 01.08.2023 року був здійснений перехід зі спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до спрощеного позовного порядку з викликом сторін. Виклик відповідача здійснювався шляхом направлення кореспонденції та розміщення оголошення. У судове засідання позивачка не зявилася, у позові просила проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 14.09.2022 року, Нововодолазьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Спільних дітей від даного шлюбу сторони не мають. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося одразу. Причиною розладу стало те, що сторони мають різні характери та погляди на життя. На даний час сім`я існує формально. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка при укладенні шлюбу не змінювала прізвище. Судовий збір позивачка просила стягнути з відповідача, на свою користь. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved