Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона звернулась за попередньою консультацією до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо призначення пенсії, внаслідок чого виявила помилки в документах, які підтверджують її страховий стаж. Зокрема, вона виявила відсутність оригіналу диплому та розбіжності написання її імені в документах про навчання та роботу. Заявник вказує, що її звернення до суду з цією заявою зумовлено метою подальшого призначення пенсії та підтвердження трудового стажу. Також заявник зазначає, що вона 24 червня 1983 року вона закінчила навчання у Луцькому музичному училищі, про що їй було видано диплом. Правонаступником Луцького державного музичного училища на теперішній час є Волинський фаховий коледж культури і мистецтв імені І. Ф. Стравінського Волинської обласної ради. Листом № 142/1-10 від 21 квітня 2023 року Волинський фаховий коледж культури і мистецтв імені І. Ф. Стравінського Волинської обласної ради підтвердив факт навчання [PERSON] у Луцькому державному музичному училищі на денній формі навчання за спеціальністю «Духові та ударні інструменти» з 10 вересня 1979 року по 24 червня 1983 року, а також підтвердив отримання диплому [NUMBER] . Заявник вказує, що вона втратила оригінал диплому. Крім того, при вступі до навчального закладу та в подальшому під час навчання в юридично значимих документах її ім`я було зазначено неправильно « [PERSON] », тоді як правильно [PERSON] . Така ж помилка була допущена при заведенні її трудової книжки, де неправильно зазначено ім`я « [PERSON] ». 02 листопада 1984 року вона одружилась на змінила дошлюбне прізвище [PERSON] та [PERSON] . Факт належності трудової книжки підтверджуються наявністю різного роду документів. Жіноче ім`я [PERSON] це скорочена версія імені Маргарита. На підставі наведеного заявник просить встановити факт її навчання у Луцькому державному музичному училищі на денній формі навчання за спеціальністю «Духові та ударні інструменти» у період з 10 вересня 1979 року по 24 червня 1983 року, а також факт видачі їй, [PERSON] , диплому [NUMBER] , зареєстрований за № 54 у книзі видачі дипломів. Крім того, заявник просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] від 10 серпня 1983 року. Ухвалою судді від 28 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник заявника адвокат Кушнірук А. В. у судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві представник заявника просить залишити без розгляду заяву [PERSON] в частині вимог про встановлення факту навчання заявниці у Луцькому державному музичному училищі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України). З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] в частині вимог про встановлення факту навчання слід залишити без розгляду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява в частині вимог про встановлення факту належності диплому та трудової книжки підлягає до задоволення з таких підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бюро ЗАГСу Волинської області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Луцьк Волинської області (а. с. 7). З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 02 листопада 1984 року та після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] (а. с. 8). Копією паспорта громадянки України [PERSON] підтверджується, що остання народилась [INFO] в місті Луцьку Волинської області (а. с. 6). З наданої заявником копії трудової книжки [NUMBER] , яка заведена відповідальною особою 10 серпня 1983 року, вбачається, що трудова книжка видана на ім`я [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). З копії відповіді Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І.\~Ф.\~Стравінського Волинської обласної ради № 142/1-10 від 21 квітня 2023 року встановлено, що дирекція Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І. Ф. Стравінського Волинської обласної ради підтверджує факт навчання [PERSON] у Луцькому державному музичному училищі на денній формі навчання за спеціальністю «Духові та ударні інструменти» з 10 вересня 1979 року по 24 червня 1983 року. [PERSON] отримала диплом [NUMBER] , про що свідчить запис№ 54 у книзі видачі дипломів, де вказано лише ініціали отримувача диплому. Копія диплому згідно з номенклатурою справ в архіві Волинського фахового коледжу культури і мистецтв імені І. Ф. Стравінського Волинської обласної ради не зберігається (а. с. 13). Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації роботодавця, що не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом\~докази вказують\~на належність\~ [PERSON] трудової\~книжки [NUMBER] ,\~яка заведена\~на ім`я\~« [PERSON] »,\~ [INFO] ,\~а також\~підтверджують факт\~належності [PERSON] \~диплому Луцького державного музичного училища [NUMBER] . Виявлені розбіжності в написанні імені заявниці як « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Встановлення факту належності трудової книжки та диплому для заявника має юридичне значення, оскільки надасть їй можливість реалізувати право на пенсійне забезпечення. З наведених мотивів суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved