Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 червня 2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Грибанов Д.В., звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 18614-02/2022 від 17 лютого 2022 року в розмірі 15\~360 гривень. В обгрунтування позову зазначено, що 17 лютого 2022 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18614-02/2022. Договір було підписано електронним підписом [PERSON] , який був відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер її мобільного телефону, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов договору [PERSON] було надано шляхом зарахування на її платіжну карту, кредитні кошти в розмірі 5000 грн, строком на 30 днів до 18 березня 2022 року зі сплатою процентів в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 08 грудня 2022 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 08122022, згідно умов якого позивач є новим кредитором боржниці [PERSON] за кредитним договором № 18614-02/2022 від 17 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~Взяті на себе зобов`язання позичальник [PERSON] належним чином не виконувала в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі\~ 15360 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн.; заборгованості по процентах в розмірі 10360 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 18614-02/2022 від 17 лютого 2022 року в розмірі 15\~360 гривень та судові витрати в сумі 2648 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] не подала відзив на позов. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, просила справу розглядати у її відсутності, про що 18 липня 2023 року на адресу суду направила писькове клопотання. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, надані лише позивачем, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» і [PERSON] за допомогою цифрового підпису W5184 було укладено електронний кредитний договір № 18614-02/2022. \~ \~ \~ \~Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання грошових коштів у позику ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», розміщених на сайті товариства. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту № 18614-02/2022 розмір кредиту становив 5000 гривень, строк кредиту 30 днів з 17 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року. Процентна ставка 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 18 березня 2022 року. Дата надання кредиту - 17 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~Згідно графіку платежів загальна вартість кредиту становила 7250 грн. з яких 5000 грн. - сума кредиту, 2250 грн. - проценти за користування кредитом. Дата видачі кредиту - 17 лютого 2022 року, дата платежу - 18 березня 2022 року. 08 грудня 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 08122022 згідно умов якого позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 18614-02/2022 від 17 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком фінансової установи, що доданий до позовної заяви, на 31 травня 2023 року \~становить \~15\~360 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 гривень, заборгованості по процентах в розмірі 10 360 гривень. За \~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована\~\~на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. \~ \~ \~ \~Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, нарахування позивачем за кредитним договором після 18 березня 2022 року відсотків за кредитом є незаконними. \~ \~ \~ \~Тому заявлена ТзОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимога в частині стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитним договором після 18 березня 2022 року є безпідставною та не підлягає до задоволення. Відповідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~\~\~ Враховуючи,\~що відповідачка\~належним чином\~не виконала\~обов`язку\~за договором,\~що підтверджується\~розрахунками заборгованості,\~не надала\~суду жодного\~доказу на\~спростування вказаної\~заборгованості,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме - стягнення 5000 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням та 2 250 грн. - процентів за користування коштами в межах строку кредитування. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із платіжної інструкції №38436 вбачається, що позивачем 09 червня 2023 року оплачено судовий збір в розмірі 2684 гривні, який необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача в сумі 1266,85 грн. , що становить 47,2% від розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial