Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

03.04.2023 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач з 01.09.2021 навчається на денній формі навчання у Вищому професійному училищі №17. Вона немає можливості працювати, потребує коштів для оплати навчання та інших витрат, які пов`язані з проживанням та навчанням, у зв`язку з чим позивач просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання до закінчення нею навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не більше ніж до 23 років. Ухвалою судді Батманової В.В. від\~15\~травня 2023\~року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 20). В наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю. Відповідач в судові засідання, які призначалися на 08.06.2023, 07.07.2023, 11.08.2023 та 20.09.2023 жодного разу не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином: за адресою вказаною позивачем, будь-яких заперечень або відзив на позов відповідач так і не надіслав. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 563 від 13.01.2023 [PERSON] є студенткою третього курсу, денної форми навчання у Вищому професійному\~училищі №17 (а.с. № 5). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти. З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком батьків та відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути щомісячно на період навчання [PERSON] , [INFO] у Вищому професійному училищі №17, але не більше, ніж до досягнення нею\~двадцяти трьох\~років аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь [PERSON] . При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов`язок матері [PERSON] по утриманню дитини на період її навчання у навчальному закладі. При прийнятті такого рішення судом також враховано, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання його двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відтак стягнення аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на повнолітню доньку, яка продовжує навчання буде порушувати права відповідача та не відповідатиме діючому законодавству оскільки призведе до відрахувань більше ніж частини заробітку (доходу) відповідача. Разом з цим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у розмірі частини доходу починаючи з грудня 2022 року суд критично оцінює вказану вимогу, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином та не надано належних та достатніх доказів на підтвердження стягнення з відповідача заборгованості саме у розмірі частини доходу за цей період, крім того, заборгованість має бути визначена у фіксованій грошовій сумі, а відтак в задоволенні вказаних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2023 рік за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial