Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 10 липня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 217 розірвати. Вказує, що шлюб із відповідачем вони зареєстрували 02 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 217. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що починаючи з березня 2023 року з відповідачем проживають окремо, відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою проживає подружнім життям у м. Києві за невідомою адресою. За місцем свого мешкання у м. Білгород-Дністровський відповідач з`являється періодично, здебільшого щоб таким чином підтверджувати свої права на квартиру. Фактично спільне проживання і ведення спільного господарства та спільного бюджету припинилось у березні 2023 року. Таким чином, враховуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам вона і звернулася із вказаним позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 14 липня 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Матеріали справи містять заяву позивача, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згодний, проти позову не заперечує, дійсно перемирення між ними не можливе. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 217. /а.с. 13/ Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось через різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Починаючи з березня 2023 року з відповідачем проживають окремо, відповідач знайшов собі іншу жінку, з якою проживає подружнім життям у м. Києві за невідомою адресою. За місцем свого мешкання у м. Білгород-Дністровський відповідач з`являється періодично. Фактично спільне проживання і ведення спільного господарства та спільного бюджету припинилось у березні 2023 року. Відповідач не заперечує щодо вказаних стверджень позивача. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved