Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. 22.06.2023 року представник позивача адвокат Ткаченко Б.Р. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив визнати виконавчий напис № 46065 від 19 травня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь Товариства з обмеженню відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованості за кредитним договором № 937421388 від 05.03.2018 року в розмірі 13355,10 грн., таким що не підлягає виконанню та стягнути з Товариства з обмеженню відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь позивача судові витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5000,00грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачу стало відомо що у приватного виконавцем виконавчого округу\~Одеської області\~Качурка В.В.\~ було\~відкрито виконавче\~провадження №\~675110841\~на підставі\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~ Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №46065, виданий 19.05.2021 року. 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~ нотаріального\~округу Остапенко\~Є.М. неправомірно вчинено виконавчий напис № 46065, згідно з\~яким стягнено\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ІПН [NUMBER] \~ \~на користь\~ Товариства\~з обмеженню\~відповідальністю «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»,\~якому товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ТАЛІОН\~ПЛЮС» відступлено\~право вимоги\~на підставі\~Договору факторингу\~№ 20190103\~від 03.01.2019\~року,\~якому Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА»,\~на підставі\~Договору факторингу\~№ 28/1118-01\~від 28.11.2018\~року,\~відступлено право\~вимоги за\~ Кредитним\~договором \~№ 973421388\~ від\~05\~травня 2018\~року,\~укладеного \~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю ««МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~ [PERSON] .Вважає, що нотаріус вчинив напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а також не впевнився в безспірності заявленої до стягнення суми, тобто порушив порядок вчинення виконавчого напису. Тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Процесуальні дії по справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.06.2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.07.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання по справі та в порядку ст. 84 ЦПК України\~ витребувано від Товариства з обмеженню відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис реєстраційний номер №46065 від 19.05.2021 року приватним нотаріусом нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.; від\~приватного нотаріуса\~ Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, належним чином завірену копію виконавчого напису, реєстраційний номер №46065 від 19.05.2021 року та документи, які стали підставою для винесення зазначеного виконавчого напису; у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, належним чином завіреної копій виконавчого провадження № 67510841 від 15.11.2021 року , яке заведене приватним виконавцем на підставі виконавчого напису реєстраційний номер №46065 від 19.05.2021 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. 05.07.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява на виконання ухвали суду від 04.07.2023 року, в якій зазначили, що у ТОВ «ФК» ЄАПБ відсутня можливість надати до суду витребувані документи, оскільки оригінали документів були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. для вчинення виконавчого напису. ( а.с. 46-47) 05.07.2023\~року на\~адресу \~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву\~від відповідача\~ТОВ \~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»,\~ в якому просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію мотивували тим, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис на договорі діяв в межах ст.88 Закону України "Про нотаріат", напис вчинив на підставі поданих стгяувачем документів, які підтверджували безспірність боргу. ( а.с.50-56). 18.07.2023 року нам адресу суду нас виконання ухвали суду від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В., належним чином завіреної копій виконавчого провадження № 67510841 від 15.11.2021 року, яке заведене приватним виконавцем на підставі виконавчого напису реєстраційний номер №46065 від 19.05.2021 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем. ( а.с.57-68). Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.08.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.(а.с.73) Позиції сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ткаченко Б.Р., який діяв на підставі ордера № 1248077 від 22.06.2023 року в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати у їх відсутність.\~(а.с.71) Представник відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача.( а.с.50-53) Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, письмові пояснення не надав. Крім того, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 24.08.2023 року на офіційному сайті Роздільнянського районного суду Одеської області (https://rz.od.court.gov.ua/sud1524/) було розміщено оголошення про виклик третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання, яке відбудеться 21.09.2023 року о 10:00 год в приміщенні Роздільнянського районного суду.( а.с.76) Окрім того приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не була виконана ухвала суду від 04.07.2023 року про витребування доказів. Третя особа: \~приватний виконавець\~виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, надав суду на виконання ухвали суду від 04.07.2023 року належним чином завірені копії матеріалів, що були надані стягувачем для відкриття виконавчого провадження. ( а.с.57-67) У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом по\~справі встановлені\~наступні фактичні\~обставини справи. 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 46065, згідно з яким стягнено з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь Товариства з обмеженню відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», якому товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 973421388 від 05 травня 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проведено за період з 13.09. 2019 року по 30.04. 2021 року. Сума заборгованості складає 13355,10 гривень, в тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту)- 9490,00грн., заборгованість по відсоткам- 3815,10грн. та 50грн. за вчинення виконавчого напису.( а.с.61) 13.11.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулися до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В..В. із заявою про примусове виконання рішення. ( а.с.58 ) На підставі вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. 15.11.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67510841 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 13355,10грн. та стягнуто з\~ [PERSON] \~ основної\~винагороди приватного\~виконавця \~у розмірі\~ 1335,51грн. (а.с.62). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 15.11.2021року\~визначено \~розмір мінімальних\~витрат виконавчого\~провадження \~ у розмірі 332,00грн ( а.с.63.) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 15.11.2021\~року \~винесено постанову\~про стягнення\~з боржника\~основної винагороди\~ \~ у розмірі 1335,51грн. ( а.с.64.) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 22.11.2021\~року \~винесено постанову\~про арешт\~коштів боржника,\~що містяться\~на відкритих\~рахунках ,\~а також\~кошти на\~рахунках,\~що будуть\~відкриті після\~винесення постанови\~про арешт\~коштів боржника,\~ у\~межах суми\~звернення стягнення\~виконавчого збору/основної\~винагороди приватного\~виконавця,\~ \~витрат виконавчого\~провадження,\~штрафів \~ у розмірі 15022,51грн. ( а.с.65.) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 06.12.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. ( а.с.66). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. від 13.05.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника ( а.с.67). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5. (далі\~Порядок вчинення нотаріальних дій) За п.19 ст.34 Закону України «По нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом\~та іншими актами законодавства України. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.(постанова Великої Палати від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 щодо втрати чинності постановою № 662 (в частині)). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), де суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків. Так із матеріалів справи судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 19.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~ Укладений між\~банком та \~позивачем кредитний\~договір №973421388 від 05.05.2018 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Тому, вчиняючи 19.05.2021 року виконавчий напис № 46065 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса № 46065 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, тобто вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів.\~ Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд встановив наступне. Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п.. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 1073,60 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. За пунктом 1 частиною 2 та частиною 3 статті\~141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. У своїй постанові від 27 червня 2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 22.05.2023 року ( а.с.82-83) ; акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 22.05.2023 року ( а.с.80); квитанцію № 0.0.3011556963.1 від 23.05.2023 року про сплату [PERSON] послуг надання правової допомоги в розмірі 5000грн. ( а.с.81 ). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Право на професійну правничу допомогу гарантовано\~ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив, понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України. На підставі ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved