Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

19.05.2023 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Ю.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у якому просить: - в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів у вигляді заборгованості, стягнути з відповідача 1 на свою користь 6699,70 грн.; - в порядку повернення стягнутих під час примусового виконання виконавчого напису грошових коштів у вигляді заборгованості, стягнути з відповідача 2 на свою користь 2743,63 грн., які перебувають на його депозитному рахунку; - в порядку повернення стягнутих під час примусового виконання виконавчого напису грошових коштів у вигляді основної винагороди, стягнути з відповідача 2 на свою користь 699,70 грн.; - в порядку повернення стягнутих під час примусового виконання виконавчого напису грошових коштів у вигляді витрат виконавчого провадження, стягнути з відповідача 2 на свою користь 699,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.02.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1947, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 11146,76 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А. було відкрито виконавче провадження та вчинялись виконавчі дії з метою його примусового виконання. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 р. у справі № 755/9986/21, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, посилаючись на те, що стягнуті внаслідок примусового виконання виконавчого напису грошові кошти у вигляді заборгованості, основної винагороди та витрат виконавчого провадження, відповідачами отримані безпідставно, позивач вважає, що вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідачів на його користь, а тому звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 24.05.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява його представника, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача 1 та відповідач 2 в судове засідання не з`явились, однак на адресу суду надійшли їх відзиви на позов, у яких останні виклали заперечення проти нього та просили відмовити в його задоволенні, а також до відзивів кожен з них додав клопотання про зменшення заявленого позивачем розміру витрати на професійну правничу допомогу. Третя особа в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 19.02.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1947, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 11146,76 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER], що підтверджується копією постанови. Відповідно до довідки від 03.05.2023 р. № 3917/01-19, виданої приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А., у рамках виконавчого провадження № [NUMBER] станом на 02.05.2023 р. з [PERSON] стягнуто 11112,30 грн., з яких: 699,97 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 6999,70 грн. - перераховано на рахунок стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом; 2743,63 грн. - перебувають на депозитному рахунку, які не розподілено; 669,00 грн. - витрати виконавчого провадження. Разом з тим, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 р. у справі № 755/9986/21, яке набрало законної сили, зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог законодавства. Таким чином, судом встановлено, що під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь відповідача 1 фактично стягнуто заборгованість в сумі 6999,70 грн., а на користь відповідача 2 - основну винагороду в сумі 699,97 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 669,00 грн., при цьому грошові кошти в сумі 2743,63 грн. перебувають на депозитному рахунку відповідача 2. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Вердикт Капітал» примусово стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом грошових коштів у сумі 6699,70 грн., а також відповідно й для набуття приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мельником Ю.А. стягнутих з [PERSON] під час примусового виконання виконавчого напису основної винагороди та витрат виконавчого провадження у загальній сумі 1398,70 грн., а також грошових коштів, які ще не перераховані ТОВ «Вердикт Капітал» та зберігаються на депозитному рахунку приватного виконавця в сумі 2743,63 грн., оскільки цей виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 6699,70 грн., а з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Ю.А. на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 4142,33 грн. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, на підтвердження факту надання і отримання професійної правничої допомоги, а також факту її оплати, позивачем подано до суду договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього, розрахунок на оплату, акт виконаних робіт (послуг) та квитанцію, відповідно до яких загальний розмір отриманої професійної правничої допомоги складає 12000,00 грн. Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, оскільки судом встановлено, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що розмір реальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 6000,00 грн. Отже, з врахуванням положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача 1 на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 663,38 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3707,40 грн., а з відповідача 2 на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 410,22 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2292,60 грн.

Outcome: partial