Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

позивач через свого представника адвоката Тарасенка Л.Л., що діє на підставі ордеру серії ВС №1168660 від 3 листопада 2022 року, звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача привести будівлю за адресою: [ADDRESS] , у попередній стан шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу, демонтажу колон, що примикають до дахового покриття; а також про покладення на відповідача судових витрат. Позов мотивує тим, що позивач ТОВ «Експрес-Актив» є власником всіх приміщень на другому, третьому поверсі, а також півпідвальних приміщень у будівлі, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником окремих нежитлових приміщень на першому поверсі цієї ж будівлі. Стверджує, що відповідач протиправно, без отримання дозволу на будівництво та без складення відповідної проектної документації здійснила реконструкцію належного їй приміщення шляхом проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття. Вказаний факт був зафіксований Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення позапланової перевірки, яка відбулася 8 серпня 2021 року 22 червня 2021 року. За результатами перевірки було складено акт №345-пп, в якому відображено факт проведення відповідачем будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття без відповідних дозвільних документів та без отримання вихідних даних для проектування, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 22 червня 2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому аналогічно вказано про вчинення відповідачем зазначених порушень, копію протоколу відповідач отримала, що засвідчується її підписом. 22 червня 2021 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було винесено припис відповідачу зупинити проведення підготовчих та будівельних робіт, який остання теж отримала. Також 22 червня 2021 року Інспекцією було винесено ще один припис відповідачу, відповідно до якого вона повинна усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, припис відповідач отримала. 2 липня 2021 року Інспекцією було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №77-а, відповідно до якої відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 грн., вказана постанова є чинною та відповідачем не оскаржувалася. Відтак позивач вказує, що станом на сьогодні відповідач не усунула вказане вище порушення та не привела у попередній стан приміщення та будівлю, про що свідчить фотофіксація. Вважає, що здійснена відповідачем реконструкція нежитлового приміщення без відповідних дозвільних документів та без отримання вихідних даних для проектування порушує право власності позивача, оскільки відповідачем здійснено прибудову до існуючої триповерхової будівлі, здійснено втручання у конструктивні елементи будівлі, що впливає на її стійкість, замуровано вікна належних позивачу півпідвальних приміщень. Відтак такі дії відповідачки прямо порушують право власності позивача на приміщення другого і третього поверхів, та право власності на півпідвальні приміщення. При цьому звертає увагу на те, що відповідач не має документів на земельну ділянку, на якій нею здійснено самочинне будівництво, не є ні власником, ні користувачем такої, нею було порушено вимоги ч.ч. 4, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки з акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови у справі про адміністративне правопорушення та приписів про усунення порушення вбачається, що остання не отримувала вихідні дані на будівництво, не має проектної документації, не має відповідних, передбачених законом дозволів на проведення будівельних робіт. Таким чином, право власності позивача, який є співвласником більш як 2/3 будівлі, до якої відповідачем здійснено самочинну добудову, порушене такими протиправними діями відповідача, а тому відповідно до положень ст. 376 ЦК України самочинна добудова підлягає знесенню за рахунок відповідача. Вказує, що способами захисту, які позивач просить суд застосувати відповідно до ст. 16 ЦК України є відновлення становища, яке існувало до порушення, та припинення дії, яка порушує право. Окрім того додатково зазначає, що орієнтовний розмір судових витрат позивача становить витрати на сплату судового збору, а також витрати на правову допомогу і витрати, пов`язані із збором доказів. Витрати на правову допомогу і витрати, пов`язані із збором доказів орієнтовно становлять - 25000 грн., докази будуть подані у строки, встановлені ЦПК України. Матеріали позову були подані до Личаківського районного суду м. Львова 22 листопада 2022 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 6 грудня 2022 року позов залишено без руху та повідомлено ТОВ «Експрес-Актив» про необхідність виправити недоліки позовної заяви. 22 грудня 2022 року представником позивача [PERSON] на виконання вказаної вище ухвали подано до суду квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження у справі, розпочато в такій підготовче провадження та призначено підготовче засідання. 20 лютого 2023 року представник відповідача Шалапай І.О., що діє на підставі ордеру серії ВС №1184544 від 1 лютого 2023 року, подала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема вважає, що права позивача не порушені. Зазначає, що згідно з поверхневим планом підвалу будинку [ADDRESS] , отриманим від ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», в підвалі даного будинку вікна відсутні, а відтак твердження позивача про те, що відповідачем замуровано вікна належних йому підвальних приміщень не відповідає дійсності. Також звертає увагу на правову позицію Верховного суду, викладену в постанові в справі №646/7515/19 від 17 травня 2022 року, згідно з якою вимоги про знесення самочинного будівництва або приведення у попередній стан інші особи можуть заявити за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Відтак вказує, що оскільки право власності позивача не було порушено, підстав для звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва немає. Стверджує, що доводи позивача щодо замурування вікон належних позивачу підвальних приміщень спростовуються вказаним поверхневим планом, а інших доказів щодо порушення прав позивача таким будівництвом не надано. У зв`язку з наведеним вважає, що позивач належним чином не обґрунтував та не довів в який спосіб відбулося порушення його прав та чому об`єкт будівництва підлягає знесенню. Щодо визнання прибудови самочинним будівництвом зазначає, що встановлення дверного прорізу у приміщенні, влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття, є роботами з поточного ремонту будівлі, оскільки такі не передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі, а також не впливають на їх міцність і безпечність. Стверджує, що прибудова, яка здійснена відповідачкою не передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, а тому не було необхідності отримувати документи для здійснення такої. Вважає, що встановлення дверного прорізу на місці віконного, влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття, не є самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України. Також щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва звертає увагу на те, що з врахуванням положень ч. 7 ст. 376 ЦК України для задоволення позову про зобов`язання знести самочинне будівництво необхідно встановити наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або наявність відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, проте позивачем не надано доказів неможливості такої перебудови або відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від її здійснення. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №592/4105/16-ц, про те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Відтак стверджує, що позивач зобов`язаний довести не тільки факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника сусідньої земельної ділянки та будинку, а також обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб як знесення, останнім даних обставин не доведено, а відтак позовна заява не підлягає задоволенню. Окрім того разом з відзивом представник відповідача подала до суду клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. 27 лютого 2023 року представник третьої особи Інспекції ДАБК Романів М.М., що діє в порядку самопредставництва юридичної особи на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, подав до суду пояснення третьої особи, згідно з якими позов підтримують в повному обсязі. Вказує, що в період з 8 червня 2021 року до 22 червня 2021 року на підставі звернення ТОВ «Експрес-актив» за №2-9310-0006 від 1 червня 2021 року, направлення №345-пп, посадовими особами Інспекції було здійснено позапланову перевірку на об`єкті будівництва, що за адресою: [ADDRESS] . Замовником вищевказаного будівництва є відповідач [PERSON] . За результатами перевірки було складено акт перевірки за №345-пп, в якому описано факт проведення відповідачем будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття. Перевіркою зафіксовано виконання таких будівельних робіт без отримання відповідних документів, які б надавали право виконувати такі роботи, а також здійснення будівельних робіт без отримання вихідних даних для проектування, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також в процесі перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22 червня 2021 року, в якому зазначено, що відповідачем проведено будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення без отримання дозвільних документів на проведення таких, та без отримання вихідних даних для проектування. 22 червня 2021 року Інспекцією також було винесено припис з вимогою зупинити проведення підготовчих та будівельних робіт, та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. З вимогами приписів відповідач ознайомлена, про що свідчить її підпис на згаданих документах. За результатами перевірки 2 липня 2021 року Інспекцією винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №77-А, згідно з якою відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідач сплатила такий. В процесі здійснення даної позапланової перевірки також було здійснено фотофіксацію об`єкта будівництва. 8 березня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи, згідно з яким позовні вимоги підтримують та просять надалі розглядати справу без участі представника Інспекції. Також 8 березня 2023 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] , згідно з якою сторона позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі та вважає, що доводи, вказані у відзиві, не спростовують підставності позову та аргументів, викладених у позовній заяві. Щодо порушення права позивача здійсненням відповідачем незаконної добудови, прибудови до першого поверху будівлі, яка розташована за адресою [ADDRESS] , додатково вказує, що факт закриття (замурування) вікна підвальних приміщень засвідчується фотофіксацією, всі вікна в підвальному приміщенні, право власності на яке належить позивачу, були у будівлі одразу з моменту будівництва будинку, а відтак відповідач порушила право позивача на належне користування підвальним приміщенням. При цьому відповідач унеможливила доступ для позивача до стіни підвалу, яким позивач володіє на праві власності, у зв`язку з цим останній не має змоги утеплити стіну, зробити гідроізоляцію, провести ремонтні роботи (поточний, капітальний ремонт тощо) щодо вказаної стіни; стіна підвалу періодично замокає та потребує догляду, здійснення якого є неможливим через протиправні дії відповідача; також в результаті незаконної реконструкції відповідачем виведено на стіну підвалу трубу, з якої стікає вода, що спричиняє замокання і вогкість стіни; всі ці дії трактуються позивачем як порушення його права власності. Окрім того відповідач змонтував без згоди позивача, як власника другого поверху будівлі, конструкцію даху незаконної прибудови таким чином, що дах виходить за межі першого поверху і фактично змонтований під вікнами другого поверху будівлі; дах незаконної прибудови знаходиться вище першого поверху будівлі, виходить за межі першого поверху будівлі на висоту близько 1 метру, дахова конструкція розташована приблизно на відстані 0,3 метра від вікон другого поверху, які розташовані у приміщенні позивача, що унеможливлює догляд за стіною на рівні другого поверху - утеплення, ремонт, фарбування тощо. Позивач позбавлений права володіння частиною фасаду другого поверху, який закритий конструкцією даху незаконної прибудови, здійсненої відповідачем. Конструкція даху простягається довжиною близько 10 метрів, шириною близько 1 метру по фасаду будинку на рівні другого поверху. Вказує, що це спричиняє не лише неможливість для позивача утеплити, пофарбувати фасад, здійснити його поточний ремонт, а також зумовлює те, що на даху збирається сніг, вода, яка зумовлює затримку вологи на рівні другого поверху будівлі, спричиняє замокання фасаду на рівні другого поверху. Вважає, що всі ці дії відповідача є порушенням права власності позивача. Також вказує, що додатково право позивача порушено тим, що позивач не має змоги оформити право користування земельною ділянкою, яка розташована під будівлею і біля будівлі, оскільки за наявності об`єкту самочинного будівництва орган місцевого самоврядування відмовляє в наданні дозволу на розробку технічної документації, що унормовано ст. 123 Земельного кодексу України. Разом з відповіддю на відзив представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача Львівської міської ради. Протокольною ухвалою підготовчого засідання 16 березня 2023 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі у якості третьої особи Львівську міську раду. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. 4 липня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи Львівської міської ради Шагай О., що діє в порядку самопредставництва юридичної особи, про розгляд справи без участі представника Львівської міської ради. Вказує, що ознайомившись зі змістом позовної заяви та наявними матеріалами справи Львівська міська рада позов ТОВ «Експрес-Актив» підтримує в повному обсязі. В судовому\~засіданні 5\~липня 2023\~рокупредставник\~позивача Тарасенко\~Л.Л. позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним у такому та відповіді на відзив. Зокрема у вступному слові вказав, що права позивача порушені тим, що внаслідок здійснення відповідачем самочинного будівництва позивач не може оформити право оренди на землю при будинку. При цьому відповідачем закрито доступ до стіни підвалу, підвальне приміщення належить позивачу, добудова унеможливлює проведення ремонтних робіт. Окрім того відповідачем здійснено втручання в стіну будинку на рівні другого поверху, порушено будівельні і пожежні норми. На запитання представника відповідача вказав, що порушення протипожежних норм дашком прибудови зафіксовано в технічному висновку, а також у такому вказано про наявність вікна в підвалі. Звернув увагу на те, що наявність чи відсутність вікна в підвальному приміщенні не є предметом спору. Вказав, що з документами для отримання дозволу на оренду землі позивач не звертався, оскільки згідно з нормами ЗК України буде відмова, звертались лише в усній формі. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову заперечила з мотивів, викладених у відзиві. У вступному слові додатково вказала, що за наявності конфлікту з позивачем відповідач скоріше за все не надасть дозволу на оформлення оренди земельної ділянки. На запитання суду та представника позивача вказала, що припис Інспекції ДАБІ не виконано, оскільки при огляді будівництво було вже завершено. Підтвердила, що постанову від 2 липня 2021 року відповідач не оскаржувала. Окрім того в даному засіданні встановлено порядок дослідження доказів, вирішено дослідити письмові докази, досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази, після чого оголошено перерву. В наступному судовому засіданні 15 серпня 2023 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача. В судовому засіданні 6 вересня 2023 року постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, перейдено до судових дебатів. Представник позивача\~Тарасенко Л.Л. вважав за\~можливе завершити\~розгляд справи, в судових дебатах вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судових дебатах вимоги позову заперечила та просила в задоволенні такого відмовити. Представник третьої особи Львівської міської ради Шагай О.О. підтримала письмові пояснення Інспекції ДАБК, відносно задоволення позову не заперечила. Третя особа Інспекція ДАБК, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в таке 6 вересня 2023 року явку своїх представників не забезпечили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, матеріали справи містять клопотання останніх про розгляд справи без їх участі, відтак з врахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе завершити розгляд справи та ухвалити рішення у такій за відсутності представника вказаної третьої особи. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «Експрес-Актив» є власником всіх приміщень на другому, третьому поверсі, а також півпідвальних приміщень у будівлі, яка розташована за адресою [ADDRESS] , що не заперечується відповідачем на підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно про реєстрацію права власності №113379781 від 8 лютого 2018 року, згідно з яким позивачу на праві приватно власності належать нежитлові приміщення №№25-55 виробничого корпусу літ. «А-3», площею 1001,3 кв.м, та водонапірна башта літ. «Д» у вказаному будинку (а.с. 8). При цьому згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №84144075 від 3 квітня 2017 року відповідачу [PERSON] також належить ряд нежитлових приміщень, розташованих за вказаною адресою, а саме: нежитлові приміщення №№ 11-22 виробничого корпусу літ. «А-3», загальною площею 144 кв.м. (а.с. 9-16), що як вбачається з позову та не заперечується відповідачем, знаходяться на першому поверсі цієї будівлі. Позивач стверджує, що відповідачем здійснено самовільну добудову до належних їй приміщень, яка порушує права позивача, на підтвердження чого долучено фотодокази, з яких вбачається, що відповідачем облаштовано критий вихід з приміщень на першому поверсі, який фактично має вигляд прибудови, що складається з бетонних сходів та бетонного перекриття (сходової клітки), колон, закритого приміщення з входом справа, що добудоване до раніше існуючого критого входу до підвалу, та даху над такими, при цьому сходи та сходова клітка закривають стіну напівпідвальних приміщень, що знаходяться під ними, які згідно з показами сторін належать позивачу, та відповідачем було замуровано вікно, що знаходилось в напівпідвальному приміщенні, а дах облаштований безпосередньо під вікнами другого поверху та закриває частину стіни приміщень на другому поверсі, що також належать позивачу (а.с. 35, 118-124). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництвом вважається в тому числі реконструкція об`єкта будівництва. Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 26 даного Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. При цьому згідно з ч.ч. 4, 5 такої право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову). Частиною 1 ст. 34 Закону визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема згідно з пунктами 1-2 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 406 такими є роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. А також заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції. При цьому згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється, а також ч. 8 ст. 39 Закону забороняється експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. Частиною 7 ст. 34 даного Закону визначено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 376 ЦК України, згідно з якими житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. А згідно з ч. 2 даної статті Кодексу особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Так 31 травня 2021 року директором ТОВ «Експрес-Актив» було скеровано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю заяву щодо виявлення на об`єкті нерухомого майна, який розташований на [ADDRESS] , співвласником якого є дане товариство, ведення самовільної прибудови до приміщення першого поверху, що прилягає до приміщень підвалу і другого поверху будівлі, які належать ТОВ «Експрес-Актив». Вказали, що вищевказана прибудова зводиться співвласницею частини будівлі, що розташована на першому поверсі - [PERSON] та її чоловіком (а.с. 100). У зв`язку з наведеним 8 червня 2021 року в.о. начальника інспекції ДАБК у м. Львові було винесено наказ №345-П щодо проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », замовник [PERSON] ; предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (а.с. 99). 8 червня 2021 року видано відповідне направлення для проведення позапланового заходу №345-пп (а.с. 98). Як вбачається\~з акту\~№345-пп\~від 22\~червня 2021\~року,\~складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проведеного посадовими особами Інспекції на об`єкті: «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] », за адресою: [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] , з 8 червня 2021 року до 18 червня 2021 року, таким було виявлено ряд порушень вимог законодавства. Зокрема під час проведення перевірки з виїздом на місцезнаходження об`єкта встановлено, що [PERSON] проведемо будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та колон, що примикають до дахового покриття без відповідних і дозвільних документів та без отримання вихідних даних для проектування. Клас наслідків об`єкта СС1, проведено фотофіксацію. Згідно з актом такими діями [PERSON] було порушено п. 3 ч. 1 ст. 34, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Копію даного акту було отримано [PERSON] 22 червня 2021 року, про що вона розписалась на примірнику такого (а.с. 84-93). 22 червня 2021 року у зв`язку з наявністю вказаних порушень заступником начальника відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК у м. Львові у присутності [PERSON] було складено щодо останньої протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП (а.с. 94-95). Постановою по справі про адміністративне правопорушення №77-а від 2 липня 2021 року, винесеною в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП. Встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проведемо будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштовано залізобетонні сходи до існуючого входу та колон, що примикають до дахового покриття без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Зазначено, що відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Згідно з Реєстром будівельної діяльності, станом на момент проведення перевірки відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , були відсутні, що в свою чергу кваліфікується, як виконання будівельних робіт без повідомлення на виконання зазначених робіт, чим порушено: п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13 квітня 2011 року (а.с. 82-83). В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що відповідачу [PERSON] відомо про існування даної постанови та така нею не оскаржувалася. Окрім того, 22 червня 2021 року заступником начальника відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК у м. Львові видано [PERSON] припис щодо зупинення з моменту отримання такого виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] » до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про виконання якого [PERSON] мала повідомити Інспекцію до 8 липня 2021 року (а.с. 96). Також 22 червня 2021 року заступником начальника відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК у м. Львові видано [PERSON] ще один припис - щодо в 2-ох місячний термін з дня отримання даного припису усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, встановлених на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: [ADDRESS] » в ході перевірки, про виконання даного припису [PERSON] мала повідомити Інспекцію до 23 серпня 2021 року (а.с. 96). Вказані приписи отримані [PERSON] того ж дня 22 червня 2023 року, однак такі залишаються невиконаними відповідачем. 19 липня 2022 року Інспекцією ДАБК було направлено директору ТОВ «Експрес-Актив» лист за №0006-вих-49598, яким повідомлено про проведення перевірки за зверненням такого та про її результати в якій додатково зазначено, що у зв`язку з тим, що постановою Кабінет Міністрів України від 13 березня 2022 року №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», в Інспекції немає можливості провести перевірку вищезазначених приписів, які були видані [PERSON] (а.с 17). Відтак з наведеного вбачається, що будівельні роботи з реконструкції належного їй нежитлового приміщення проводились відповідачем [PERSON] без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та без отримання вихідних даних для проектування. При цьому суд звертає увагу на те, що реконструкція виконана в формі прибудови, що займає частину земельної ділянки біля будинку, водночас відповідач не є власником такої, а також така ділянка не надавалась їй в користування, в тому числі з відповідною метою - здійснення будівництва на такій. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що здійснена відповідачем [PERSON] реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будівлі за адресою: [ADDRESS] , шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та колон, що примикають до дахового покриття, є самочинним будівництвом в розумінні положень ч. 1 ст. 376 ЦК України. Судом не беруться до уваги посилання представника відповідача на те, що згідно з поверхневим планом підвалу будинку (а.с. 65-66) у такому вікна відсутні, оскільки наявність такого вікна чітко вбачається на наданих з відповіддю на відзив фото (а.с. 118, 122, 123) та факт замурування такого зафіксовано актом Інспекції ДАБК №345-пп від 22 червня 2021 року. Також суд не погоджується з твердженнями сторони відповідача про те, що встановлення дверного прорізу у приміщенні, влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що примикають до дахового покриття, є роботами з поточного ремонту будівлі, а також що прибудова, яка здійснена відповідачем не передбачає втручання в несучі конструкції загального користування виходячи з наступного. Згідно з п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується вдосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності). При цьому відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №22-22/3622/0/6-10 від 20 грудня 2010 року, несучі конструкції - це будівельні конструкції, що становлять несучий остов (каркас) будинку або споруди, забезпечуючи їх надійність і довговічність. Несучі конструкції сприймають основні навантаження (власну масу, масу устаткування, людей, снігу, напір вітру, тиск ґрунту на підземні частини будинку або споруди тощо) і передають їх на основу. Представником позивача було надано суду технічні висновки за результатами обстеження будівлі (літ. А-3) по [ADDRESS] , виконані приватним підприємцем [PERSON] (а.с. 152-178), згідно з якими за результатами візуального обстеження конструкцій триповерхової будівлі літ «А-3» по [ADDRESS] , та прибудови після проведення будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та влаштування колон, що є опорами покриття даху, влаштування даху останній прийшов до висновку зокрема про те, що подальша надійна експлуатація будівлі можлива при виконанні таких вимог: ліквідація виявлених при обстеженні дефектів та пошкоджень; приведення мереж, виконаних в підвалі для забезпечення експлуатації приміщень першого поверху у відповідність до вимог чинних норм; відновлення замурованого вікна; приведення реконструйованих з порушенням чинних норм конструкцій прибудови першого поверху по дворовому фасаду до попереднього стану. Окрім того в результаті проведено огляду експертом було встановлено конструкцію прибудови. Зокрема останній в розділі 2 технічних висновків вказує, що за наданими замовником світлинами реконструкція існуючої прибудови виконувалась у 2020-2021 роках. При цьому було збільшено площу прибудови (приміщення №19 на плані технічного паспорта) та її висоту, влаштовано залізобетонну рампу зі сходами, колони каркасу покриття навісу. При цьому було влаштовано навіс (дах над залізобетонними рампою та сходами) та збільшено висоту приміщення прибудови, чим порушено протипожежні норми щодо мінімальної відстані між вікном та даховими горючими конструкціями навісу і прибудови (не менше 90 см). Погіршено безпеку експлуатації приміщень другого поверху, для відновлення якої необхідне встановлення захисних конструкцій вікон та системи охоронної сигналізації, що тягне за собою значні додаткові видатки. Реконструкція навісу з влаштуванням залізобетонної рампи усунула природне освітлення частини приміщень підвального поверху, що погіршило умови експлуатації цих приміщень. При цьому експерт звернув увагу на те, що реконструкція приміщення прибудови вимагала отримання відповідних дозволів на проведення робіт, в тому числі дозволу місцевої влади на користування землею, дозволу інших співвласників будівлі, наявність яких не встановлена. Окрім того в підпункті 1.3. розділу 1 технічних висновків експерт зокрема зазначив, що в приміщенні підвалу, що примикає до стіни дворового фасаду виявлено самовільне (за свідченнями представника замовника) замурування віконного прорізу, що значно погіршило санітарний стан приміщень, призвело до порушення процесів природної вентиляції, позбавлення денного природного освітлення, підвищення вологості стін неопалюваних приміщень, появи капілярної сирості в стінах. Мережі в підвалі, виконані для обслуговування приміщень першого поверху потребують перенесення в товщу підлоги приміщення першого поверху, а вікна потребують відновлення для відновлення нормального санітарного стану приміщень підвалу. Відтак з наведеного вище вбачається, що внаслідок вчиненого [PERSON] самочинного будівництва порушуються права позивача ТОВ «Експрес-Актив» на користування належними йому на праві власності приміщеннями зокрема другого поверху, а також півпідвальними приміщеннями, у будівлі за адресою: [ADDRESS] . Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України визначено, що якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, таке майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. А відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Порядок та підстави знесення самочинно збудованих об`єктів визначено також ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так частиною 1 даної статті Закону визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Частиною 2 такої встановлено, що за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Як вже зазначалось вище, з матеріалів справи вбачається, що Інспекцією ДАБІ у м. Львові 22 червня 2021 року було видано [PERSON] приписи щодо зупинення будівельних робіт до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також про усунення в 2-ох місячний термін з дня отримання припису порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, встановлених на об`єкті будівництва. Вказані приписи було отримані відповідачем того ж дня, однак досі залишаються невиконаними. При цьому оскільки в даному випадку йде мова про здійснення відповідачем будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, а не у зв`язку з істотними порушеннями будівельних норм і правил, відтак до такої прибудови не застосовуються положення ч. 7 ст. 376 ЦК України щодо можливості проведення відповідної перебудови самочинного будівництва, на які посилається представник відповідача. Правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №592/4105/16-ц, на яку посилається сторона відповідача, стосувалась випадку наявності істотних порушень будівельних норм і правил, а відтак не може братись судом до уваги у даній справі. Натомість як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року №822/2149/18, в якій останній прийшов до переконання про відсутність підстав для відступу від висновків Верховного Суду, зроблених в інших справах, за змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва. У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки. В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови. Так у даній справі відповідачем вимог припису про припинення здійснення самовільних будівельних робіт не було виконано, а також не виконано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Власником земельної ділянки, на якій без належного дозволу відповідачем було здійснено будівництво, є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради, яку було залучено до участі у даній справі у якості третьої особи, та така підтримує позов в повному обсязі. Співвласник інших суміжних приміщень в будівлі позивач ТОВ «Експрес-Актив» вважає, що проведеним будівництвом порушуються його права, що підтверджується встановленими судом в ході розгляду справи обставинами. При цьому технічним висновком експерта встановлено, що після проведення будівельних робіт із реконструкції нежитлового приміщення подальша надійна експлуатація будівлі можлива при приведенні реконструйованих з порушенням чинних норм конструкцій прибудови першого поверху по дворовому фасаду до попереднього стану, відтак задля усунення перешкод позивача в користуванні належним йому майном необхідно зобов`язати [PERSON] привести вказану будівлю до попереднього стану шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу, демонтажу колон, що примикають до дахового покриття. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, а також в судових засіданнях, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Також у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2481 грн. (а.с. 43), доказів понесення стороною позивача інших витрат суду на час ухвалення рішення не надано.

Outcome: approved