Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування позову зазначивши наступне. Позивач у період з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , яка у свою чергу належним чином не здійснювала оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 1 020,24 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 гривні. Ухвалою суду від 09.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явилася, у позові просила провести розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив не подавала. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачеві [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , з моменту набуття права, на підставі договору купівлі-продажу, 2292, від 08.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Бургазли І.І., державної реєстрації 14.07.2004 року до відчуження майна, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 378 від 14.07.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333237570 від 23.05.2023 року. (а.с. 8) Отже, у зазначений період часу відповідач була користувачем послуг Концерну «Міські теплові мережі» з централізованого опалення та постачання гарячої води, наданими у приміщення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надавалися позивачем, що підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем. (а.с. 6) Крім того, згідно з інформацією, наданою на запит суду 07.06.2023 року Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач у справі [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 22.07.2004 року по 21.02.2023 року. (а.с. 13) Згідно з довідкою Концерну «Міські теплові мережі» за період з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року відповідач за особовим рахунком № [NUMBER] має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , загальним розміром 1 020,24 гривень (а.с. 6). Розмір заборгованості підтверджується наданим Позивачем розрахунком (а.с. 7). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим відповідачем послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 12 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч. 4. ст. 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Так, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року, дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, надання яких підтверджено належними доказами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 1 020,24 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684,00 гривень, які підтверджені платіжною інструкцією № 12156 від 25.04.2023 року (а.с. 1).

Outcome: approved