Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову зазначила, що 30 січня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Ніжньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 35. Від шлюбу [INFO] народилася дитина донька [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Ніжньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблений актовий запис № 275. Рішенням Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року шлюб відповідача з [PERSON] розірваний. Рішенням Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь її матері на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення нею повноліття перерахування грошових коштів на її утримання повністю припинилося. Жодної матеріальної допомоги відповідач їй не надає та спілкування з нею не підтримує. 13 серпня 2021 року наказом №938с її було зараховано до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на денну форму навчання, про що свідчить довідка № 475 від 14.08.2023 року. Вона має другу групу інвалідності по зору з дитинства, що підтверджується довідкою огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №192102 від 06 лютого 2023 року. Зараз вона проживає з матір`ю, яка не має матеріальної змоги в повному обсязі закрити її матеріальні потреби на навчання, харчування, лікування тощо. Відповідач працює в Обласному центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Дніпропетровської обласної ради на посаді фельдшера, отримує заробітну плату у розмірі 20000 гривень. Відповідач інших дітей окрім неї не має, аліменти нікому не сплачує, він є здоровим, працездатним, отже має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Посилаючись на норми ст.198,199 СК України, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як на дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 01.09.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 30 січня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Ніжньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 35. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2004 рокувідділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Ніжньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблений, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис № 275. Батьком дитини зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Рішенням Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2016 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 14.08.2023 року № 4275 [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання, юридичного факультету. Навчається за рахунок бюджетного фінансування. Зарахована наказом від 13 серпня 2021 року № 938с. Термін навчання 01.09.2021-30.06.2025 (3 роки 10 місяців). За довідкою Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара від 08.09.2023 року № 4292 [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання, юридичного факультету. Навчається за рахунок бюджетного фінансування. Зарахована наказом від 13 серпня 2021 року № 938с. Термін навчання 01.09.2021-30.06.2025 (3 роки 10 місяців). Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення розміру утримання дитини, а саме відповідач по справі є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, позивач [PERSON] , повнолітня донька відповідача, навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач не оспорював факт його працездатності, працевлаштування та можливості надавання матеріальної допомоги повнолітній доньці, яка навчається. Враховуючи вищенаведені норми права, матеріали справи, якими підтверджується той факт, що позивач [PERSON] , яка є повнолітньою донькою відповідача, навчається на денному відділенні університету, у зв`язку з чим не може в повній мірі забезпечити достатній рівень свого розвитку та життя, наявність можливості у батька надавати матеріальну допомогу, який не заперечує проти надання їй допомоги у спосіб у частці від його доходу, а саме аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку(доходу), визнав позов в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що саме в такому розмірі відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved