Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.04.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000грн., зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 3,6% в місяць. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушувала його умови, в наслідок чого станом на 06.03.2018 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 30493грн 26коп: в тому числі: заборгованість за кредитом 14347грн. 32коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4838грн. 12коп., 9379грн 57коп. - заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина) та 1428грн. 25коп. штраф (процентна складова). У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Також зазначив, що відповідач дійсно 23.04.2017 року сплатив 15000 гривень, але в подальшому протягом декількох днів повторно скористався кредитною карткою та використав кредитний ліміт, дані дії зафіксовані у виписці за договором № б/н від 23.04.2013 року. В судове засідання відповідач не з`явилась, від неї до суду надійшов відзив на позов в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, просить суд в позові відмовити, з підстав викладених у відзиві та в письмових поясненнях, також просить суд застосувати позовну давність. В попередніх судових засіданнях відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та надала пояснення аналогічні відзиву на позов. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача частково надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо вимог про стягнення заборгованості. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.04.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 15000грн., зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 3,6% в місяць. /а.с.6/. Суд частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, виходить з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). і Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в раз прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як н; підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавств при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року №2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вони посилаються, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданні сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповіла вимогам належності та допустимості доказів. Як вищеустановлено судом 23 квітня 2013 року [PERSON] була підписана анкета-заява /а.с.5/ у якій зазначено, що вона, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, погодилась укласти договір про надання банківських послуг. Поданий позивачем розрахунок заборгованості містить складові із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14347грн. 32коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4838грн. 12коп., 9379грн 57коп. - заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина) та 1428грн. 25коп. штраф (процентна складова) /а.с.4/. З огляду на ту обставину, що розмір відсотків за користування отриманим кредитним лімітом (пункт 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил), комісії (пункт 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил) та штрафних санкцій (пункт 1.1.5.20. Умов і Правил) міститься в документах, які не підписані [PERSON] , відсутні правові підстави для їх стягнення. Такі висновки суду узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач заборгувала тіло кредиту в розмірі 14347грн. 32коп. /а.с.4,125,126/, доказів того, що свідчили протилежне в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд не приймає до уваги твердження [PERSON] про те, що відсутня кредитна заборгованість, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині отриманого/використаного та неповернутого вчасно кредиту в сумі 14347грн. 32коп. Отже, до задоволення підлягає сума неповернутого кредиту в розмірі тілу кредиту в сумі 14347грн. 32коп., в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, комісії та штрафу слід відмовити з вищенаведених підстав. Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності то суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Як видно з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач [PERSON] 23 квітня 2017 року сплатила 15000 гривень, але в подальшому протягом 2017 та 2018 років користувалась кредитним лімітом /а.с.116,117/. Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні правові підстави для застосування позовної давності. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (47% від ціни позову), що становить 828грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: partial