Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.03.2020 між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №1001567913901, на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 100000 грн. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, у зв`язку з чим станом на 17 січня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 116350,41 грн., яка складається з: 69131,17\~ грн. заборгованість за кредитом; 12,49 грн. заборгованість по процентам; 47206,75 грн. заборгованість за комісією. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року дану справу передано на розгляд за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 04 березня 2020 року між сторонами було укладено кредитний договір 1001567913901, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого Банк надав, а відповідач отримав Споживчий кредит в сумі 100 000,00 грн. шляхом банківського переказу на картковий рахунок, строком на 36 місяців, з процентною ставкою 0,01% річних, та розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% (а.с.6). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківський рахунок відповідача обумовлену договором суму коштів, що підтверджується платіжною інструкцією від 04 березня 2020 року про переказ коштів (а.с.12). До позовної заяви банком надано розрахунок заборгованості на ім`я [PERSON] , який містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «ПУМБ». В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 січня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 116350,41 грн., з яких: 69131,17\~ грн. заборгованість за кредитом; 12,49 грн. заборгованість по процентам; 47206,75 грн. заборгованість за комісією (а.с.25-26). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. 17.01.2023 позивач направив відповідачу вимогу №277 від 17.01.2023 про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість не пізніше 30 днів з дня отримання вимоги здійснити погашення кредитної заборгованості на суму 116350,41 грн. (а.с.9-11).\~ Однак, у визначені строки зазначена вимоги відповідачем не виконана. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. (а.с.3). На підставі викладеного,\~

Outcome: approved