Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою 08 вересня 2023 року, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, який загинув [INFO] у м. Маріуполь Донецької області під час виконання бойового завдання. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] зазначила, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, а саме проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без державної реєстрації шлюбу з 2018 року. Від фактичних шлюбних стосунків вони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки на момент народження дитини вони в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебували, а разом почали проживати вже після народження дитини, відомості про батька [PERSON] при реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану було зазначено зі слів матері. У 2021 році [PERSON] уклав контракт на проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] та в подальшому на виконання бойового завдання був відправлений до м. Маріуполь Донецької області. У травні 2022 року зв`язок з ним пропав, відомості про його місцезнаходження їй були невідомі. Оскільки в матеріалах особової справи [PERSON] вона була зазначена як його дружина, тому у травні 2022 року [INFO] їй було вручено сповіщення про смерть матроса [PERSON] , який загинув в бою за країну, її свободу та незалежність 05 травня 2022 року у м. Маріуполь Донецької області. У липні 2023 року з військкомату вона отримала акт про настання смерті від 09 липня 2023 року, в якому вказано, що навідник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , перебуваючи у населеному пункті м. Маріуполь Донецької області, приймаючи участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, виконуючи бойове завдання загинув на території ПрАТ «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» внаслідок обстрілу противника під час ведення бойових дій. Тіло загиблого [PERSON] до теперішнього часу перебуває на тимчасово окупованій території м. Маріуполь Донецької області, тому надати інші документи, що необхідні для державної реєстрації його смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, вона не має можливості. Для ідентифікації тіла загиблого [PERSON] саме у його сина малолітнього [PERSON] було відібрано зразок ДНК, однак до теперішнього часу молекулярно-генетичну експертизу не проведено з причини знаходження тіла [PERSON] на тимчасово окупованій території. Оскільки [PERSON] заявника помер під час виконання бойового завдання на тимчасово окупованій території України та відсутнє лікарське свідоцтво про його смерть, що виключає можливість реєстрації смерті у позасудовому порядку, тому з метою оформлення факту смерті [PERSON] належним чином, [PERSON] , будучи єдиною близькою для нього людиною та з огляду на відсутність інших родичів з огляду на те, що він був вихідцем з інтернату, вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 08 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням до невідкладного розгляду за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, про що подала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи правом на участь в судовому засіданні не скористався, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв із запереченнями проти заявлених вимог на адресу суду від заінтересованої особи не надходило. Інших заяв, клопотань по справі не заявлялось. Суд, врахувавши позицію заявника, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Україна, громадянство Україна. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (відновлений актовий запис про народження №16 від 14 серпня 2000 року), батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] . Однак відомості про батьків вказані формально зі слів методиста дитячого притулку з огляду на те, що [PERSON] був виявлений працівниками правоохоронних органів як покинута дитина (акт від 14 квітня 2000 року) та в подальшому на підставі рішення Виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 15 листопада 2000 року №153/9 влаштований до Криворізького міського дитячого будинку №2 (змішаного типу), де й виховувався (обліково-статистична картка дитини № [NUMBER] служби у справах дітей Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу). [PERSON] та [PERSON] заявник по справі, мешкали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] протягом періоду часу з лютого 2018 року по серпень 2021 року. Разом з ними мешкав малолітній [PERSON] , [INFO] , що слідує з акта з місця мешкання від 30 серпня 2023 року, засвідченого підписами сусідів та майстром ТОВ «Житлосервіс-КР». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2023 року (видане повторно), матір`ю дитини зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] . Оскільки до заяви не долучено жодних доказів наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних зв`язків як між сином та батьком, доводи заявника щодо цього суд не приймає до уваги. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в місцях проведення Операції Об`єднаних Сил на підставі бойового розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України від 27 листопада 2021 року №39/304/79/30т. 05 травня 2022 року навідник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , перебуваючи у населеному пункті Маріуполь на Донеччині, виконуючи бойове завдання загинув на території ПрАТ «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» внаслідок обстрілу з боку противника під час ведення бойових дій. Зазначені обставини зафіксовано в акті про настання смерті від 09 липня 2023 року, затвердженому командиром військової частини [NUMBER] . [INFO] [PERSON] надіслано сповіщення №Г/1678 від 15 травня 2022 року, згідно зі змістом якого повідомлено заявника про загибель її чоловіка [PERSON] [INFO] в м. Маріуполь Донецької області під час виконання військового обов`язку в бою за Україну, її свободу і незалежність. Встановлення факту смерті [PERSON] у судовому порядку необхідно заявникові задля подальшої реєстрації його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану України та для реалізації соціальних прав членів сім`ї загиблого. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293\~ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно зі ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VІІ (зі змінами та доповненнями), тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в черговий раз продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року, затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року. Станом на момент ухвалення рішення воєнний стан в Україні діє. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в раи?оні проведення воєнних (бои?ових) діи? або які перебувають в тимчасовіи? окупаціі?, оточенні (блокуванні)»,\~зареєстрованого у Міністерстві юстиціі? Украі?ни\~25\~квітня 2022 року за №453/37789 (зі змінами та доповненнями), до зазначеного переліку включено територіальну громаду м. Маріуполь Донецької області. Вказаний факт є загальновідомим та в силу ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, зі змінами та доповненнями. Як слідує з ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначені підстави для державної реєстрації смерті це документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до приписів «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть», затвердженої наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Разом з тим, отримати медичний документ встановленого зразка заявник не має можливості, оскільки тіло загиблого [PERSON] знаходиться на території м. Маріуполь Донецької області, яке наразі перебуває в окупації та зоні ведення бойових дій. Разом з тим, з обсягу наданих суду доказів факт загибелі навідника відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] матроса [PERSON] під час виконання ним бойового завдання в м. Маріуполь Донецької області [INFO] є доведеним. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства\~юстиції України\~18\~жовтня 2000\~року №52/5 визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як зазначав Верховний Суд у складі у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, «встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] позбавляє заявника як його цивільну дружину можливості як встановити факт його смерті, так і оформити відповідні соціальні пільги, реалізувати свої права передбачені чинним законодавством. Судовий розгляд в даній справі відповідає інтересам заявника, оскільки іншого, крім судового, способу захисту свого права вона не має з огляду на ту обставину, що дослідженими доказами встановлено, що дійсно її співмешканець [PERSON] , будучи навідником відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] , матросом, загинув під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини, проте його тіло після загибелі залишилося на позиції, захопленій ворогом, що унеможливлює отримання відповідних документів встановленої форми, які є підставою для реєстрації смерті. Враховуючи, що пред`явлена заявником вимога про встановлення факту смерті [PERSON] є доведеною, тому заявлені вимоги слід задовольнити. З огляду на відсутність лікарського свідоцтва (висновку) про встановлення причини смерті, виданого медичного установою, час та конкретні причини смерті [PERSON] у рішенні суд не визначає, оскільки це виходить за межі його повноважень. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду допустити до негайного виконання. З огляду на звільнення заявника від сплати судового збору за подання даної заяви на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та задоволення заявлених вимог, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved