Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.08.2008 року між [PERSON] та АКБ «УКРСОЦБАНК» було укладено кредитний договір № 2008/35-19/071, за умовами якого позивач отримав від банку позику у сумі 62\~397, 00 доларів США. Того ж дня, між позичальником та Банком було укладеного довір іпотеки квартири [ADDRESS] . Позичальник виконав умови договору, повернув кредитні кошти раніше визначеного терміну, та відповідно отримав довідку про відсутність кредитної заборгованості та повідомлення нотаріуса про припинення дії іпотечного договору. Разом з цим, 22.06.2021 року державним реєстратором Івановим Ігорем Володимировичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, здійснено реєстрацію права власності на об`єкт іпотечного договору за АТ «Альфа-банк». Кредитного договір діяв до 13.08.2028 року, разом з цим, позивач добровільно та до закінчення терміну дії договору здійснив виплату по кредиту, а відтак дії відповідачів є такими, що порушують право позивача на власність та суперечать нормам діючого законодавства, рішення про державну реєстрацію права власності прийнято в порушення норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі викладеного просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень, індексний номер: 5880055 від 22.06.2021 року, яке було прийнято державний реєстратором Фонтанської міської ради Івановим І.В.; скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-банк» на квартиру під номером [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також, ухвалами суду від 28 вересня 2021 року задоволені клопотання представника позивача про забезпечення позову та витребування доказів. Не погоджуючись з позовом на адресу суду 07.12.2021 року (вх. № 36063) представником відповідача АК «Альфа Банк» подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначив, що позивачем на надано допустимих та обґрунтованих доказів відсутності заборгованості, а відтак позов задоволенню не підлягає (а.с.90-105). До відзиву надані докази на підтвердження його направлення іншим учасникам провадження та докази на підтвердження обставин не визнання позову та наявності заборгованості. На виконання ухвали про витребування доказів 28.12.2021 року (вх. № 38313) від Управління державної реєстрації відділу документального та інформативного забезпечення Юридичного Департаменту Одеської міської ради надійшли витребувані матеріали, а саме, завірені скан-копії документів реєстраційної справи (а.с.130-198). В подальшому, 24.10.2022 року (вх. № 20170) на адресу суду надійшла позовна заява (в новій редакції) та заява представника відповідача АТ «Сенс Банк» про заміну відповідача на належного. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2022 року - прийнято до розгляду позовну заяву (в новій редакції) від 24.10.2022 року (вх. № 20120) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень, індексний номер: 58880055 від 22.06.2021 року, яке було прийняте державним реєстратором Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Івановим І.В.; припинення право власності АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк») на квартиру під номером [ADDRESS] ; поновлення за [PERSON] відомості про право власності на квартиру під номером [ADDRESS] (а.с.1-2 том №2). Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року заяву представника позивача [PERSON] адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни про прийняття\~до розгляду\~позовної заяви\~в новій\~редакції задоволено. Прийнято до розгляду позовну заяву (в новій редакції) від 24.10.2022 року (вх. № 20120) [PERSON] до АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа Банк»), Державного реєстратора Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень, індексний номер: 58880055 від 22.06.2021 року, яке було прийняте державним реєстратором Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Івановим І.В.; припинення право власності АТ «Сенс Банк» (АТ «Альфа-Банк») на квартиру під номером [ADDRESS] ; поновлення за [PERSON] відомості про право власності на квартиру під номером [ADDRESS] . В подальшому, ухвалою суду від 24 квітня 2023 року підготовче провадження по цивільній справі за позовом закрито, призначено розгляд справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Чергове судове засідання у справі призначено на 14 вересня 2023 року. Сторони до суду не з`явились, разом з цим звернулись на адресу суду з заявами про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Так, на адресу суду 14.09.2023 року (вх. № 25865) надійшла заява представника позивача адвоката Хижняк А.В., про можливість розгляду справи у відсутність сторони позивача, згідно якої представник зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.18 том. №2). Представника відповідача АТ «Сенс Банк» Байрамова О.В. також звернувся на адресу суду з заявою щодо можливості розгляду справи за відсутності представника відповідача, просив у задоволенні позову відмовити (а.с.19 том. №2). Відповідач - Державний реєстратор Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича до суду також не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.17 том №2), на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання. Відповідач відзиву на позов не надав, не повідомив про причини не явки, з будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача та відповідача звернулись із заявами щодо можливості проведення судового засідання у їх відсутність, причин для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України.) Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Згідно позовної заяви поданої до суду в новій редакції, представник позивача зазначила, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № 2008/35-19/071 від 14.08.2008 року виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості, а відтак і припиненням дії іпотечного договору № 1932 від 14.08.2008 року. Оригінал договору купівлі-продажу квартири було повернуту позивачу в день отримання довідки про погашення заборгованості, а відтак, рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень яке було прийнято державним реєстратором № 58880055 від 22.06.2021 року єє незаконним здійснено без наявності будь-яких підстав, та відповідно має бути визнаним протиправним. Матеріалами справи встановлено, що 14.08.2008 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, предметом якого є грошові кошти на умов забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі: 62\~397 00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних в розмірі та порядку, визначеному в Додатку № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною (а. 21-28). Також, 14.08.2008 року між сторонами було укладеного договір про відновлення кредитної лінії (а.с.29-35). Також, 14.08.2008 року між сторонами було укладено Іпотечний договір предметом якого визначено: Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язання за Договором кредиту № 2008/35-19/071 від 14.08.2008 року укладеним між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем «основне зобов`язання» наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , яка складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 47.8 кв.м. та житловою площею 29, 4 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, від 14.08.2008 року. Вартість предмета іпотеки становить 380\~000, 00 гривень, що за курсом НБУ станом на день укладення договору становить 78\~447, 56 доларів США. Статтею 3 цього Договору передбачено, що (п.3.1.) у разі порушення Іпотекодавцем умов, визначених п.2.1.1.-2.1.10. цього договору, Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет Іпотеки в порядку визначеному п.2.4.4 Договору (а.с.36-41). Так, судом встановлено, що 14.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу квартири згідно якого продавець продав, а покупець купив квартиру [ADDRESS] (а.с.14). Судом досліджується довідка на яку, як на підставу своїх вимог та відповідно неправомірність дій відповідача посилається позивач у справі, згідно довідки № 08.506-297/85-348 від 27.12.2016 року остання видана [PERSON] в тому, що в ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 2008/35-19/071 дата договору 14.08.2008 року дата погашення 13.08.2028 року сума договору 62\~397, 00 доларів США ставка 13,5 % - заборгованість відсутня. Довідка видана за місцем вимоги начальником Одеського відділення [PERSON] (а.с.42). Згідно повідомлення від 27.12.2016 року № 08.506-297/85-345 адресованого приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. останньому повідомлено, що у зв`язку з виконання громадянином [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 2008/35-19/071 від 14.08.2008 року, припиняє свою дії іпотечний договір № 1932 від 14.08.2008 року, що був посвідчений 14.08.2008 року приватним нотаріусом ОМНО Чапським А.Е та зареєстрованим в реєстрі нотаріальної дії за номером 1937 та накладена заборона 1938. У зв`язку з повним погашенням кредиту, банк просить відповідно до п. 9 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст. 74 ЗУ «Про нотаріат» здійснити припинення запису про іпотеку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зняти заборону на відчуження іпотечного майна. Довідка підписана Начальником Одеського відділення Боштан А.О. (а.с.43). Згідно відзиву на позовну заяву судом встановлено, що згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визнано, що правонаступництво щодо всього майна, права та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА БАНК» з дати визначено у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Таким чином, АТ «АЛЬФА БАНК» у порядку правонаступництва набув всіх прав за переданими йому активами. Представник зазначив, що підписуючи договір Іпотеки, Іпотекодержатель надав згоду на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку несвоєчасного виконання зобов`язань за договором. А тому, реєстрація за Банком права власності на предмет іпотеки забезпечення як позасудовий спосіб забезпечення виконання рішення є законною. Щодо недотримання письмових вимог, представник відповідача вказав, що завірену у встановленому законом порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану Іпотекодержателем Іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимогам про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. Представник зазначає, що АТ «АЛЬФА БАНК» на виконання вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно надіслав боржнику вимогу, яку останній отримав, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення. Представник звернув увагу, що навіть повернення повідомлення про не отримання з підстав «за закінченням терміну зберігання» свідчить про належне вжиття заходів Іпотекодержателем всіх заходів для відповідного повідомлення боржника про наявність заборгованості. Вище вказана позиція знайшла своє підтвердження в постанові Верховного Суду у справі 755/5691-16-ц від 29.08.2018 року. Щодо посилання на відсутність заборгованості представник зазначив, що в матеріалах справи не має належних та достовірних доказів про відсутність у позивача перед банком заборгованості за кредитним договором. Згідно довідки від 15.06.2021 року за позивачем рахується заборгованість, яка становить 385\~538, 74 долари. Посилання на довідку від 27.12.2016 року щодо відсутності заборгованості не може вважатися доказом відсутності заборгованості, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо правомочності осіб, що видали довідку, більш того наявна довідка не спростовує заборгованість та не підтверджує виконання зобов`язання. На підставі викладеного представник позивача просить позовні вимоги залишити без задоволення в повному обсязі (а.с.90-105). Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» в реєстрі державної реєстрації зареєстровано 29.09.1991 року Припинено 03.12.2019 року. Згідно даних про юридичних осіб-правонаступників АТ «АЛЬФА БАНК» - правонаступник Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (а.с.108-109). Згідно довідки АТ «Альфа Банк» від 15.06.2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2008/35-19/071 від 14.08.2008 року становить 385\~538, 74 долари (а.с.110). Розмір заборгованості підтверджується Детальним розписом вартості кредиту (а.с.115-116). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] за адресами: [ADDRESS] , 07.08.2020 року вих. № 6305 було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основними зобов`язанням. В повідомленні вказано щодо реорганізацію банку АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого з 15.10.2019 року є АТ «Альфа Банк». Також, в даному повідомлення вказано щодо розміру заборгованості за кредитом, який станом на 06.08.2020 рік становить 162\~998, 60 доларів США. В повідомлені вказано, що банк в порядку ст. 35, 36 ЗУ «Про іпотеку» має намір, у разі не виконання вимоги в 30 денний строк, звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» (а.с.120). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що дане повідомлення позивач, як боржник не отримав, згідно відомостей вказаних працівником поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.121-122). Також, на підтвердження направлення надано реєстр цінних поштових відправлень (а.с.123-125). \~ \~ \~ \~Разом з цим, судом встановлено, що повідомлення про виконання вимог боржник/Іпотекодержатель отримав 04.09.2020 року за адресою: Одеська область, Іванівський район, с. Руська Слобідка (а.с.126). \~ \~ \~ \~При цьому, слід зазначити, що позивач позовні вимоги обґрунтував тим, що державний реєстр не мов права здійснювати реєстрацію права власності за АТ «Альфа Банк» з підстав: відсутності заборгованості за кредитом, що підтверджено довідкою про відсутність заборгованості та погашення заборгованості достроково, а також тим, що Банк порушив умови Порядку, а саме не повідомив позичальника письмово про наміри здійснити перереєстрацію, що позивач, як позичальник не отримував вимог про заборгованість, заборгованість в судовому порядку не стягувалась, більш того вона взагалі відсутня. \~ \~ \~ \~З огляду не зазначене судом досліджуються матеріали реєстраційної справи (а.с.130-198), згідно якої встановлено, що повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового порядку врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 07.08.2020 року Іпотекодавець отримав 04.09.2020 року. Висновок вартості майна затверджено 14.04.2021 року згідно якого оцінка майна становить 677\~700, гривень, загальна заборгованість за кредитом становить 385, 583, 74 долари, та право власності за АТ «АЛЬФА-БАНК» зареєстровано 15.06.2021 року на підстав іпотечного договору серія та номер 1937, виданий 14.08.2008 року. Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 58880055 від 22.06.2021 року прийнято реєстратором Івановим І.В. Судом встановлено, що згідно п.4.5.3. Іпотечного договору стаття 4 Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації передбачено шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечення іпотекою зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Так, згідно ст. 1 Закону № 898-IV, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 35 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на момент звернення стягнення на предмет іпотеки) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 Закону № 898-IV, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки врегульовано ст. 37 Закону № 898-IV. Так, відповідно до зазначеної статті, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18. Стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим законом. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оспорено іпотекодавцем у суді, що є для іпотекодавця гарантією дотримання іпотекодержателем вимог закону щодо підстав та процедури звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку. Тому належним та ефективним способом захисту позивача, який вважає, що його право порушене тим, що право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, зареєстроване за відповідачем (іпотекодержателем) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), є позов про скасування рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справі №759/5454/19 в ухвалі від 17.08.2022 року. Право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1ст.328 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України закріплено свободу договору відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності АТ «Альфабанк» та поновлення відомостей про реєстрацію права власності за Іпотекодавцем [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки обставини на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та є такими, що спростовані матеріалами справи. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами відсутності заборгованості за кредитним договором № 2008/35-19/071 від 14.08.2008 року, судом не приймається до уваги довідка видана щодо відсутності заборгованості, оскільки остання не містить в собі дати погашення заборгованості, яка у свою чергу підтверджена детальним описом заборгованості, посилання щодо направлення повідомлення про припинення дії запису про іпотеку також не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не було надано відомостей щодо внесення запису про припинення іпотеки до Державного реєстру Іпотек, посилання щодо не направлення та не отримання повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості, також спростовані матеріалами справи, згідно яких встановлено, що Іпотекодавець отримав дане повідомлення, що безпосередньо підтверджено матеріалами реєстраційної справи. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). З урахуванням викладеного, з огляду на досліджені докази, суд дійшов висновку, що позивачем в ході розгляду справи не було доведено обставин на які він посилався, як на підставу свої доказів, матеріалами справи спростовані доводи позивача, у зв`язку з цим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначені норми законодавства, які містять принципи цивільних правовідносин, спрямовують учасників цивільного обороту діяти добросовісно, у мажах законодавства та договору, намагаючись використовувати свої права до того ступеня, щоб не порушити права іншої особи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed