Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

В червні 2023 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ "ФК"ЄАПБ", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М. був вчинений виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 57966, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 10 850 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. було відкрито виконавче провадження № 69436392 та звернуто стягнення на доходи позивача. Про наявність вказаної заборгованості позивачу не було відомо.Позивач зазначає, що виконавчий напис був вчинений без дотримання вимог п. 3.2, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме зазначені у виконавчому написі суми не є безспірними. Крім того, у судовому порядку постанову Кабінету міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", а відтак Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріусів на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Оскільки нотаріальний напис № 57966 було вчинено 22 грудня 2021 року, тобто в період часу, коли законодавством не було передбачено можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, він виконанню не підлягає. До подання позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 57966 вчиненого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М. Ухвалою суду від 14 червня 2023 року позов забезпечено шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом до набрання законної сили судовим рішенням ухваленим за наслідками вирішення даного позову. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву. Відповідач у встановлений законом строк надав відзив, відповідно до якого вважає дану позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а тому просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю. Треті особи у встановлений законом строк пояснень, заперечень, заяв чи клопотань до суду не подали. 18 липня 2023 року представник позивача надав до суду клопотання, відповідно до якого від заявленого у позовній заяві клопотання про витребування у нотаріуса копії нотаріальної справи відмовився. 24 липня 2023 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якій підтримав заявлені позовні вимоги. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Із матеріалів справи встановлено, що 11 лютого 2020 року між ТОВ "ФК" Інвест Фінанс" та [PERSON] було укладено договір № 10001608521 про надання споживчого кредиту (а.с. 33-38). 11 травня 2021 року ТОВ "ФК"Інвест Фінанс", на підставі договору факторингу № 11052021, відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ"право вимоги за вказаним кредитним договором. 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57966, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК"ЄАПБ" заборгованості за кредитним договором № 10001608521 від 11 лютого 2020 року за період з 11 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 10 850 грн, що складається з 5 000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 5 800 грн. - заборгованості за відсотками; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 39). 18\~липня 2022\~рокуприватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. відкрито виконавче провадження № 69436392 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 32). 17 травня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В. постановив звернути стягнення на доходи [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із ст. 88 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання не чинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та не чинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Із вищевказаного вбачається, що виконавчий напис було вчинено 22 грудня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Укладений договір № 10001608521 від 11 лютого 2020 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом у постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі №910/10374/17. Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом установлено, що позивач заперечує суму заборгованості, посилається на те, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved