Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Великолучківської сільської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів Позов мотивований тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . 22.12.2022 року закладом охорони здоров`я та ОВС було складено Акт про покинуту дитину [PERSON] . В ході здійснення необхідних заходів з метою повернення дитині матері було встановлено, що мати дитини за зареєстрованою адресою не проживає, вжитими заходами було встановлено, що [PERSON] рішенням Мукачівського міськрайонного суду неодноразово позбавлялась батьківських прав і на обліку в служби перебувають її 8 дітей. 20.01.2023 року рішенням виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №6 [PERSON] надано статус, як дитина позбавлена батьківського піклування. Цього ж числа, дитину було влаштовано до КНП Обласного будинку дитини де і перебуває до теперішній час. 19.04.2023 року виконкомом Великолучківської сільської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Оскільки, суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 5). Рішенням виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №81 від 19.04.2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківськихправ [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 17, 18). Рішенням виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №12 від 20.01.2023 року «Про влаштування малолітньої дитини в обласний Будинок дитини» рекомендовано управлінню здоров`я обласної державної адміністрації надати путівку для влаштування на повне державне утримання до обласного Будинку дитини малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №6 від 20.01.2023 року «Про надання дитині статусу дитина, залишена батьківського піклування» надано [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у звязку з тим, що батьки дитини та місце їх проживання невідомі (а.с. 8). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.08.2019 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Із Акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 22.12.2022 року вбачається, що 18.10.2022 року дитина доставлена до КНП «Обласна дитяча лікарня» у важкому стані з явищами токсикоз-ексикоз, госпіталізована в реанімацію новонароджених. 21.10.2022 року внаслідок покращенгня стану переведена у відділення патології новонарожених. Внаслідок того, що мати дитини за зареєстровано адресою не проживає, відсутня можливість повернення дитини та місцем проживання. За час перебування дівчинки в лікувальному закладі мати, ні інші родичі дитину не відвідували, станом доров`я її не цікавилися (а.с. 14). Дані правовіднолсини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а тому суд вважає, що існують підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо останньої. Крім того як передбачено ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved