Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на житловий будинок загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначив, що [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] і належить йому на підставі договору купівлі-продажу №36 від 26.04.1991 року, посвідченого секретарем виконкому Зайцівської селищної ради народних депутатів. Позивач вирішив розпорядитись житловим будинком та звернувся до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Сабіної Л.В., яка усно роз`яснила про необхідність надання довідки від Горлівського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на житловий будинок. На теперішній час отримати документи підтверджуючі реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок не є можливим у зв`язку з тим, що м. Горлівка, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Згідно листа Бахмутського бюро технічної інвентаризації №1112 від 17.09.2021 року, обліковими даними про власників нерухомого майна в зазначеному населеному пункті селище Зайцеве, Горлівської міської ради підприємство не володіє у зв`язку з тим, що селище Зайцеве, м. Горлівка територіально приєдналося до Бахмутського району у 2015 р., архіви до КП «Бахмутське БТІ» або інших підприємств, установ та організацій Бахмутського району не передавалися. Представник позивача зазначає, що право власності позивачів на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджується: договором купівлі-продажу №36 від 26.04.1991 року; інформаційною довідкою з ДРПП № 275175747 від 16.09.2021 року про відсутність реєстрації права власності на житловий будинок; стор.11 паспорта серія [NUMBER] позивача, про реєстрацію місця проживання у житловому будинку. У зв`язку з наведеним, враховуючи, що у позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті. Відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду від 21.10.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», справи підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області були передані до Дружківського міського суду Донецької області. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду справу було передано судді Фроловій Н.М. для подальшого розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача\~Світлодарської міської\~військово-цивільної\~адміністрації Бахмутського\~району Донецької\~області у\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином.\~ В матеріалах справи є заява від представника відповідача, в якій просить розглядати справу за його відсутністю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 26.04.1991 року [PERSON] придбав у [PERSON] жилий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 1500 кв.м. На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий жилий будинок А-І, жилою площею 26,6 кв.м., Б-літня кухня, І уборна, споруди. Договір посвідчено 26.04.1991 року секретарем виконкому Зайцівської селищної Ради народних депутатів Романюк Зоєю Олексіївною, та зареєстровано в реєстрі за №66 (а.с. 6-7). З технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою [ADDRESS] вбачається, що будинок має загальну площу 49,4 кв.м, житлову площу 26,6 кв.м, та відповідно характеристики будівель та споруд за вказаною адресою розташовані: житловий будинок, літня кухня, вбиральня, огородження (а.с. 8-10). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 275175747 від 16.09.2021, відомості щодо реєстрації прав на вказаний житловий будинок, а також щодо заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості та перебування його в іпотеці відсутні (а.с.11). З копії відповіді директора Комунального підприємства Атаманченка А.В. за вих. № 1112 від 17.09.2021 року вбачається, що обліковими даними про власників на нерухоме майно селища Зайцеве Горлівської міськради підприємство не володіє у зв`язку з тим, що сщ. Зайцеве Горлівської міськради територіально приєдналось до Бахмутського району у 2015 році, архіви КП «Горлівське БТІ» до КП «Бахмутське БТІ» не передавалися (а.с. 12). Позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 22.11.2006 року, що вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області 04.11.1998 року (а.с. 13-15). Листом вих. № 02/21-2205 від 29.12.2021 Світлодарська міська військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області листа на виконання ухвали від 01.11.2021 року повідомило, що до початку проведення антитерористичної операції будівля Зайцівської селищної ради розташовувалась за адресою: [ADDRESS] , з метою упорядкування адміністративних зв`язків між окремими населеними пунктами Донецької області, які були розірвані внаслідок проведення АТО Верховна Рада України змінила межі Бахмутського району на 1643,8 гектара земель за рахунок передачі до його складу 1516,0 гектара земель, що знаходяться у віданні Зайцівської селищної ради Горлівської міської ради, 127,8 гектара земель Горлівської міської ради (а саме територію вулиці Станція Майорська, Сонячна, Заливна, Кольцова міста Горлівка), включивши їх в селище міського типу Зайцеве Горлівської міської ради, та затверджена територія Бахмутського району загальною площею 192141,8 гектара та міста Горлівка загальною площею 40601,2 гектара, таким чином будівля селищної ради залишилась на тимчасово окупованій території; з січня 2017 р. управління контрольованою Україною частиною селища здійснюється військово-цивільною адміністрацією селища Зайцеве Бахмутського району Донецької області (код ЄДРПОУ 41064893), яка зараз знаходиться у стадії припинення. Свого часту Зайцівською селищною радою до ВЦА селища Зайцеве Бахмутського району, в силу певних обставин, не було передано жодного документа чи справи. На даний час керівництво ВЦА селища Зайцеве Бахмутського району здійснюється Світлодарською міською ВЦА, яка також не володіє такими архівними даними (а.с.55). Як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян що мешкають в будинку [ADDRESS] (надалі перейменовано вул. Рибалко) позивач [PERSON] зареєстрований з 22.11.2006 р. за вказаною адресою (а.с.107). Згідно листа відділу №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Донецькій області №634/313-22 від 11.02.2022 р., у відділі відсутня інформація щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Повідомляється, що до [PERSON] не передавалися Реєстри других примірників державних актів на право приватної власності по смт. Зайцеве. Додатково зазначено, що реєстрацію права власності та оренди нерухомого майна з 01.01.2013 року по теперішній час здійснюють Відділи Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (а.с.108). Згідно копій квитанцій з оплати за спожиту електроенергію вбачається, що [PERSON] здійснювалася оплата за спожиту електроенергію за 2007, 2010, 2012, 2013 роки за адресою [ADDRESS] (а.с.109-112). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що [PERSON] є її чоловіком, одружилися у 1989 році. 26.04.1991 року купили будинок за адресою [ADDRESS] , мешкали до 2014 року, коли почалися бойові дії волонтери вивезли їх до Дніпропетровської області, в липні 2019 році вирішили повернутися додому із-за батьків, орендували будинок у с. Іванівське, Бахмутського району, але хочуть повернутися додому у с. Зайцево. Придбати інше житло немає коштів, втомилися жити в орендованих будинках. У будинку знаходилися військові і не пускали їх. З 1991 комунальні послуги за період проживання оплачували, вели домогосподарство. Договір купівлі-продажу був укладений в сільській раді. В БТІ будинок не реєстрували, не було на той момент коштів, потім із чоловіком сталася аварія на шахті. В БТІ м. Бахмут не звертались, спочатку хотіли оформити право власності, звернулися до адвоката. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання про те, що він займав посаду селищного голови Зайцево, а з 2021 р. очолював Військову цивільну адміністрацію селища Зайцево. Під час бойових родина [PERSON] виїхала із селища. В 2014 році вдалося звільнити від окупації частину с. Зайцево, в тому числі і частину [ADDRESS] приблизно будинки десь з номера 270-310 були підконтрольні українській владі, будинок, де розташовувалася селищна рада разом, залишився під окупацією. Почали у селищі відновлювати владу. В будинку [PERSON] проживали військові медики, коли родина [PERSON] повернулися до селища, виникла суперечка щодо звільнення будинку і йому довелося детально вивчити ситуацію, яка склалася, щоб звільнити будинок для родини [PERSON] . Він особисто бачив документи, які підтверджують право власності на будинок і розумів, що вони законно вимагають усунення порушення їх прав. У [PERSON] був будинок, літня кухня, сарай, вбиральня, подвір`я огороджене, є ворота, у дворі земельної ділянки приблизно 5 соток, потім вихід на город приблизно 20 соток. З 01.06.2021 року він виїхав із селища у зв`язку із зайняттям посада в іншій громаді. Знає, що до 24.02.2022 року будинок був цілій, були тільки пошкодження від уламків. Після того, як він поїхав, йому також стало відомо зі слів його заступниці, що ситуація з приводу виселення військових загострилася. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п. 4 ст. 334 ЦК Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 1 січня 2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Статтею 4 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і, враховуючи факт неможливості отримання інформації БТІ з тимчасово окупованої території, це є єдиним можливим способом захисту його прав та законних інтересів, тож позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved