Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У червні 2023р. позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет» про визнання таким, що не підялгає виконанню виконавчий напис № 49567 від 22.12.2021р., виданий приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість у сумі 25 050,00 грн. відповідно до кредитного договору № 500323656 від 29.11.2012р. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.12.2021р. приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 49567 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у сумі 25 050,00 грн., відповідно до кредитного договору № 500323656 від 29.11.2012р. укладеного між [PERSON] та первісним кредитором ПАТ «Альфа -Банк». Вважає, виконавчий напис № 49567 від 22.12.2021р. незаконним, оскільки своєчасно та в повному обсязі виконала всі обов`язки за кредитним договором № 500323656 від 29.11.2012р. з ПАТ «Альфа -Банк», повністю сплатила кредит ще у 2014р., позивач звернулася до відділення ПАТ «Альфа -Банк» у м. Дніпро для отримання оригіналу кредитного договору і підтвердження про погашення кредиту. Відповідно до довідки № 93471 від 01.12.2017р. виданою первісним кредитором ПАТ «Альфа -Банк» вказано, що позичальник [PERSON] не має заборгованості по кредитному договору № 500323656 від 29.11.2012р., отриманому в ПАТ «Альфа-Банк», кредитний договір закрито. 24.04.2018р. виконавче провадження № 51850082 з примусового виконання виконавчого напису № 10117 від 18.08.2015р. про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 136 953,50 грн. за кредитним договором № 500323656 від 29.11.2012р., було закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та згідно заяви стягувача віл 06.04.2018р. про сплату боржником боргу 01.08.2016р. Отже на час видання виконавчого напису нотаріусом 22.12.2021р. № 49567 про стягнення заборгованості з [PERSON] по кредитному договору № 500323656 від 29.12.2012р., заборгованість по договору була сплачена повністю, тому не визнає заборгованість. Просить задовольнити позов. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.06.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Директор ТОВ «Фінпром маркет» надав заяву про визнання позову. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 29.11.2012 року між ПАТ «Альфа Банк» » та [PERSON] було укладено договір № 500323656. Відповідно до п. 2, 2.1, 2.2., 2.3 договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту, валюта кредиту - 200 000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом 0,01 % річних. Тип процентної ставки фіксована.Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій 30.11.2017р. Відповідно до довідок № 93471 від 01.12.2017р., № 82689 від 20.09.2018р. [PERSON] заборгованості по кредитному договору № 500323656 від 29.11.2012р., отриманому у ПАТ «Альфа Банк » не має. Кредитний договір закрито. Приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021 року було вчинено виконавчий напис № 49567 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість у сумі 25 050,00 грн., відповідно до кредитного договору № 500323656 від 29.11.2012р. укладеним між первісним кредитором ПАТ «Альфа Банк». На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, головним державним виконавцем Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків) 22.02.2022 р. відкрито виконавче провадження № 68734164. З листа Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків) Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області від 22.03.2023 № 22.7-9749/5 вбачається, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі перебувало виконавче провадження № 68734164 з прмусового виконання виконавчого напису № 49567 від 22.12.2021р. щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь ТОВ «»Фінпром Маркет» у розмірі 25 050,00 грн. Державним виконавцем Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків) Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області не було виявлено майно, на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», 25.11.2022р. було винесено постанову про повернення виконавочого документу стягувачу. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом КМНО 18.08.2015р. вже було видано виконавчий напис про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500323656, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 29.11.2012р. у розмірі 136953,50грн. Постановою державного виконавця від 24.04.2018р. закінчено виконавче провадження, оскільки боржником 01.08.2016р. сплачено борг. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» /далі - Закону/ передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно роз`яснень до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Як зазначено Верховним Судом України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що позивач погасила заборгованість перед банком за кредитним договором № 500323656 від 29.11.2012р, що підтверджується відповідними довідками. Тобто, нотаріусом не з`ясовано, станом на час вчинення спірного виконавчого напису розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі, є безспірним. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки заборгованість відповідача перед банком відсутня, та приймаючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладеного , суд вважає що позові вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved