Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

23.01.2023 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про визнання недієздатним її сина, [PERSON] , [INFO] та призначення її опікуном. [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства. Згідно висновку МСЕК серії АД №175125, потребує стороннього догляду. не може самостійно себе обслуговувати, повністю лежачий. За останні дев`ять років його стан став погіршуватися. Син став іноді не впізнавати її, не розмовляє, повністю дезорієнтований в часі. З 2011 року він перебуває у лежачому стані. Заявник готує йому їсти, перевдягає, водить у туалет, оскільки син перебуває у безпорадному стані. Заявник вважає, що син має хронічний психічний розлад, не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, його стан тільки погіршується. У разі визнання його недієздатним, заявник бажає стати опікуном [PERSON] . Інших родичів, які би могли стати його опікунами немає. Її дочка та сестра [PERSON] тривалий час працює та проживає у Польщі, наміру вертатися в Україну не має. Батько [PERSON] сам є інвалідом 2 групи та не може за станом здоров`я бути опікуном. 18.09.2023 року представником заявника було подано заяву про залишення заяви в частині вимог про призначення [PERSON] опікуном, яка була задоволена ухвалою суду від 18.09.2023 року. В судовому засіданні представник заявника адвокат Додонов П. О. заяву підтримав повністю, просив задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Петрова М. О. проти задоволення заяви не заперечувала. Представник органу опіки та піклування просив заяву задовольнити. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.\~39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Згідно копії виписки з акту огляду медико соціальною експертною комісією №175125 від 30.08.2011 року [PERSON] , 1984 року народження, є інвалідом першої групи «А» з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №110 Запорізька Філія СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» від 07.04.2023 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (важка ЧМТ у 2003 році). Таким чином, він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.\~40\~ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Правилами ст.41\~ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.\~60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч.6 ст.\~300\~ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] та встановлення над ним опіки.

Outcome: approved