Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] 14.06.2023 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 09 січня 2020 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» було укладено кредитний договір №10200685332 на суму 13 319,94грн. Строк користування кредитом становить 12 календарних місяців. Відповідно до п.3.8. Договору плата за користування кредитом складається з річних відсотків у розмірі 0,01% річних від суми кредиту (реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,64% річних від загальної суми кредиту) та з щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту (що фактично становить 54% річних від загальної суми кредиту). Як зазначено в п.1.2. договору кредит надається на споживчі цілі. 04 лютого 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9496, яким звернув стягнення з [PERSON] , що є боржником за Договором №10200685332 від 09.01.2020 року, укладеним з ТзОВ «Сучасний факторинг», заборгованості за договором за період з 09.02.2020 року по 07.07.2021 року. Сума заборгованості становить 13393,46 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8597.92 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 4795,54 грн.; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 850.00 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис №9496 про стягнення з неї у користь ТзОВ «Сучасний факторинг», заборгованості у розмірі 14 243,46 грн., має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на те що, між позивачем та відповідачем не було укладено нотаріально посвідченого\~ кредитного договору, крім того у нотаріуса були відсутні будь-які правові підстави для видачі спірного виконавчого напису, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та дотримання строків звернення про стягнення. Крім того, нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис за кредитним договором, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, в частині, кредитних договорів укладених у простій формі. Вважає, що наведені в договорі підстави стягнення з неї комісії не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи, оскільки наведені підстави відповідають економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюються при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Крім того, в п.5.2. договору також зазначено, що ставки комісії за управління кредитом, сукупна вартість кредиту, а також періоди та дати погашення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором визначені в розділі 3 та додатку №1 до даного договору. Плата за користування кредитом включається до щомісячного платежу. Як зазначено в пункті 3.9 розділу 3, розмір щомісячного платежу по погашенню тіла кредиту та плати за користування кредитом становить 1709,50грн. з моменту укладення кредитного договору до 09.01.2021 року, оскільки відповідно до п.3.7. строк користування кредитом становить 12 календарних місяців. Таким чином, плата за користування кредитом - комісія, згідно даного договору нараховуються також до 09.01.2021 року. Зазначене також підтверджується додатком №1 «Графік платежів та основні умови кредитування». Однак, як зазначено у вказаному виконавчому написі, заборгованість нарахована за період 09.02.2020 року по 07.07.2021 року, тобто поза межами строку дії договору, що суперечить умовами даного договору. Даний факт спростовує безспірність заборгованість боржника перед стягувачем. Жодних документів відносно даної заборгованості ні від ТзОВ «Сучасний факторинг», ні від приватного нотаріуса позивачу не надходило. Про наявність виконавчого напису позивачу стало відомо від працівників банку та ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. З наведених підстав позивач вважає вчинений виконавчий напис протиправним, таким що не є безспірним, оскільки вчинений на нотаріально непосвідченому кредитному договорі і з застосуванням комісії по споживчому кредиті нарахованої поза межами строку дії договору, а тому просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник позивача адвокат Тарновський Г.М. подав до суду 11.09.2023 заяву про розгляд даної справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг», в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 січня 2020 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» було укладено кредитний договір №10200685332 на суму 13 319,94 грн. Строк користування кредитом становить 12 календарних місяців. Відповідно до п.3.8. Договору плата за користування кредитом складається з річних відсотків у розмірі 0,01% річних від суми кредиту (реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 60,64% річних від загальної суми кредиту) та з щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту (що фактично становить 54% річних від загальної суми кредиту). Як зазначено в п.1.2. договору кредит надається на споживчі цілі (а.с.6). 04 лютого 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9496, яким звернув стягнення з [PERSON] , що є боржником за Договором №10200685332 від 09.01.2020 року, укладеним з ТзОВ «Сучасний факторинг», заборгованості за договором, за період з 09.02.2020 року по 07.07.2021 року. Сума заборгованості становить 13393,46 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8597.92 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 4795,54 грн.; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 850.00 грн. (а.с.5). Постановою державного виконавця ВДВС міста Івано-Франківська Грейда Б.І. від 13.07.2022 відкрито виконавче провадження №69397184, про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №9496 від 04.02.2022, про стягнення\~\~ з позивача [PERSON] у користь ТзОВ «Сучасний факторинг», заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 243,46 грн. (а.с.11). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87 , 88 Закону України Про нотаріат, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , який набрав чинності 07 березня 2012 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат ). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Так, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак пунктом 2 Розділу Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Судом встановлено, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, а також за відсутності відомостей про отримання боржником претензії. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1073.60 грн. за подання позовної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп.3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

Outcome: approved