Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~28 липня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, про визнання права власності у порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтувала тим,\~що [INFO] в смт Веселинове Вознесенського району Миколаївської області померла її мати [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить право на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя мати заповіту не склала. \~ \~ \~ \~Вона, як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М., подавши заяву про прийняття спадщини. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з наданого Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 28.08.2007 року, [PERSON] володіла 33/200 частками в праві власності на квартиру [ADDRESS] . Проте у цьому ж свідоцтві вказано тип об?єкта як житловий будинок. Різниця між квартирою та житловим будинком полягає в порядку здійснення права власності на них, а отже для вчинення нотаріальних дій щодо них потребує чіткого визначення предмета правочину чи спадщини. \~ \~ \~ \~При виконанні перерахунку ідеальних часток між співвласниками у житлових будинках по [ADDRESS] , у зв?язку з виділом частин в окрему адресу та після змін деяких власників, ідеальна частка її матері, [PERSON] , склала - 49/200. Виходячи з вищенаведеного, її померлій матері на момент смерті належало 49/200 частки на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~П. 4.16 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, крім випадків, передбачених п.3 гл.7 розд. І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таких документів щодо належності спадкодавцю частини житлового будинку нотаріусу не надано. \~ \~ \~ \~Тому вищезазначені обставини перешкоджають їй оформити право на спадщину, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.08.2023 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. \~ \~ \~ \~24.08.2023 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Стаднічук А.І. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт Веселинове Вознесенського району Миколаївської області померла [PERSON] , смерть якої зареєстрована Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 03 травня 2017 року, актовий запис про смерть № 92, що підверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] , як донька померлої, є спадкоємцем першої черги та має право на спадкування за законом. Родинні відносини позивача з померлою, зокрема, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , підтверджуються свідоцтвом про народження позивача на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] виданого 12.07.1956 року, де в графі "Мати" записана " [PERSON] ", та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 13.02.1988 року, з якого вбачається, що позивачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". У порядку ст. 1268 п.3 ЦК України позивачка звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. із заявою про прийняття спадщини. Згідно роз?яснення нотаріуса від 19.01.2023 року № 10/02-16, відповідно до п. 4.14 гл. 10 Порядку передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов?язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин позивач надала нотаріусу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Веселинівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 28.08.2007 року, згідно якого [PERSON] володіла 33/200 частками в праві власності на квартиру [ADDRESS] . Проте у цьому ж свідоцтві вказано тип об?єкта як житловий будинок. Разом з тим згідно з чинним законодавством житловий будинок і квартира є різними поняттям. Так, ст. ст. 380 і 381 ЦК України передбачено, що житловим будинком є будівля капітального типу споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання, а земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями є садибою, а згідно ст. ст. 355 та 358 ЦІК України майно, (у тому рахунку і житловий будинок), може належати особам на праві спільної часткової власності, яке здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В свою чергу ст. 382 того ж Кодексу встановлює, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч.1); при цьому власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власниківквартир, а також власників нежитлових приміщень, розташовані у житловому будинку (ч. 2). Таким чином, різниця між квартирою та житловим будинком полягає в порядку здійснення права власності на них, а отже для вчинення нотаріальних дій щодо них потребує чіткого визначення предмета правочину чи спадщини. П. 4.16 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, крім випадків, передбачених п.3 гл.7 розд. І цього Порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таких документів щодо належності спадкодавцю частини житлового будинку позивачем нотаріусу не надано. Згідно ст. 82 ЦІК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з п.3.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 6 від 01.03.2013 року, узагальнення якого викладенні в листі No24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.08.2007 року, виданого на підставі рішення виконкому Веселинівської селищної ради [PERSON] належить 33/200 частки на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно N15720313 від 28.08.2007 року за [PERSON] зареєстроване право власності на вищевказаний будинок. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до електронного технічного паспорта КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинку садибного типу, літера «А- 1» за адресою: [ADDRESS] станом на 19.01.2023 рік встановлено, що всього по будинку садибного типу, літера «А-1»: загальна площа: 95,2 кв.м., житлова площа: 59,6 кв.м., нежитлова площа: 35,6 кв. м. Відповідно до технічного паспорта КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинку садибного типу, літера «А-1» 3 господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 19.01.2023 рік, згідно експлікації приміщень будинку садибного типу, літера «А-1» встановлено: приміщення N2: коридор (5,8 кв. м) - номер приміщення 1, кухня (8,3 кв.м) - номер приміщення 2, житлова (12,5 кв.м) - номер приміщення 3, житлова (17,7 кв.м) - номер приміщення 4, кладова (2,9 кв.м) - номер приміщення 5. Всього по приміщенню N 2: загальна площа приміщень становить 47,2 кв.м. Житлова площа приміщень становить 30,2 кв. м. Допоміжна (підсобна) площа приміщень становить 17,0 кв.м. - приміщення N l: коридор (6,4 кв.м) - номер приміщення 1, кладова (3,2 кв.м) - номер приміщення 2, кухня (9,0 кв.м) - номер приміщення 3, житлова (12,0 кв.м) - номер приміщення 4, житлова (17,4 кв.м) - номер приміщення 5. Всього по приміщенню N 1: загальна площа приміщень становить 48,0 кв.м. Житлова площа приміщень становить 29,4 кв.м. Допоміжна (підсобна) площа приміщень становить 18,6 кв.м. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» N 2-28 від 19.01.2023 року при виконанні перерахунку ідеальних часток між співвласниками у житлових будинках по [ADDRESS] , у зв?язку з виділом частин в окрему адресу та після змін деяких власників, ідеальна частка [PERSON] склала - 49/200 будинку садибного типу, літера «А-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказані обставини підтверджуються Інвентаризаційною справою № 2020 на житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] , надану на ухвалу суду від 03.08.2023 року КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації". Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням с перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка [PERSON] прийняла спадщину в установленому законному порядку після смерті матері [PERSON] , то спадщина належить їй з часу її відкриття. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] про визнання права власності к порядку спадкування. На підставі викладеного, ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved