Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Позненко Ю.В. звернувся з позовною заявою в яаій просить зняти арешт із домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , накладеного постановою за №045731 21.02.2005 року, яку було винесено Кіровським відділом ДВС Кіровоградського міського управління юстиції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник виконавчої служби до суду не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг міста Кропивницького з метою зміни реєстрації місця проживання свого сина, де йому повідомили, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке йому належить на праві приватної власності, накладеного постановою, аа 045731, 21.02.2005 року яку було винесено Кіровським відділом ДВС Кіровоградського міського управління юстиції, виконавець Капиш. Об`єктом обтяження було вказано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Листом №33072/30.19-29 від 24.04.2023 року Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на заяву від 20.04.2023 року повідомлялось ,що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] встановлено, що у відділі на виконані відсутні виконавчі провадження в рамках винесеної постанови про арешт. \~ \~ \~ \~ \~ В\~звязку із\~цим надати\~більш детальну\~інформацію не\~маємо можливості,\~оскільки виконавчі\~провадження знищені,\~згідно Наказу\~Міністерства юстиції\~України №1829/5\~від 07.06.2017\~року «Про\~затвердження Правил\~ведення діловодства\~та архіву\~в органах\~державної виконавчої\~служби та\~приватними виконавцями»\~строк зберігання\~виконавчих проваджень,\~переданих до\~архіву органу\~державної виконавчої\~служби,\~приватного виконавця,\~становить три\~роки,\~крім виконавчих\~проваджень за\~постановами про\~накладення адміністративного\~стягнення,\~строк зберігання\~яких становить один рік. Враховуючи вищевикладене на теперішній час неможливо встановити обставини винесення державним виконавцем постанови , аа 045731, 21.02.2005 року про накладення арешту. Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-УІІІ, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно п. 4.10.1., п. 4.10.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувану згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувану або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. На підставі вищевикладеного, вважаємо, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі якого винесено записи про арешт майна, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю . Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не м бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.ст. 1218. 1268 ч.5 ЦК України, до складу спадщини входять усі права обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припини, внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона палеспадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з норм національного законодавства з урахування принципів ст. 1 Першого протоколу до Конве про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`яз поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його за передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційна рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Зважаючи на те, що арешт майна [PERSON] , який накладений на підставі постанови державного виконавця, перешкоджає позивачу реалізувати свої права як власника, при цьому, не зняття державним виконавцем арешт майна боржника у виконавчому провадженні дані про яке відсутні в Автоматизов системі виконавчого провадження, порушує право позивача на майно. На підставі викладеного суд вважає за можливе зняти арешт з із домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , накладеного постановою за №045731 21.02.2005 року, яку було винесено Кіровським відділом ДВС Кіровоградського міського управління юстиції. Судові витрати суд покладає на позива по фактично понесеним витратам. На підставі викладеного,

Outcome: approved