Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки в с. Річка Міжгірського району Закарпатської області. Дану спадщину за законом прийняв її чоловік [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований та проживав разом із нею. [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входили земельні ділянки та будинок [ADDRESS] . При житті [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно, що належало йому на час смерті своєму сину [PERSON] . Однак у встановлений законом строк [PERSON] з поважних причин спадщину не прийняв. На даний час він звернувся до нотаріуса Дунаєва Ю. М. із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у відкритті спадкової справи з причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини, та у зв`язку з тим, що на момент смерті позивач не проживав спільно із спадкодавцем. З наведених підстав у позовній заяві висловлено прохання визначити позивачеві [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини строком в один місяць для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] . Ухвалою суду від 18.08.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представником позивача подано заяву з проханням розгляду справи без його участі. Головою Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої він висловив позицію про визнання сільрадою заявлених позовних вимог, справу просив розглядати без участі їх представника. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 02 серпня 2017 року та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 листопада 1970 року (а.с. 23, 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні ділянки в с. Річка, Міжгірського району, Закарпатської області, яку за законом прийняв її чоловік [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований та проживав разом із нею (а.с. 25). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , підтвердженням чому є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2020 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входили земельні ділянки та будинок [ADDRESS] (а.с. 16-22). Як вбачається з довідки Пилипецької сільської ради №252 від 13.06.2023, на день смерті спадкодавця [PERSON] , постійного мешканця [ADDRESS] , разом із ним постійно ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 10). При житті спадкодавець [PERSON] , 19.04.2018 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №25 виконавчого комітету Річківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області щодо всього свого майна, свідченням чому є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №72917883 від 22.06.2023, відтак після його смерті спадкування здійснювалося за заповітом. Цим заповітом [PERSON] заповів все своє майно, що належало йому на час смерті своєму сину [PERSON] (а.с. 8, 11). Однак у встановлений законом строк [PERSON] спадщину не прийняв. Листом від 26.06.2023 №52/01-16, нотаріусом відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи з причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини, та у зв`язку з тим, що на момент смерті позивач не проживав спільно із спадкодавцем (а.с. 5). Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на відсутність у відповідача заперечень щодо заявлених вимог, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємця, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved