Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастирищенської міської ради в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] та утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходу , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позову на особисті рахунки дітей. Підставою позову вважає те, що [PERSON] являється батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] , позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.07.2020. [PERSON] зареєстрований та проживає в с. Цибулів Уманського району черкаської області спільно з батьками, [PERSON] , [PERSON] , та малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . За місцем проживання зарекомендував себе негативно: не працює, зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство в сім`ї, свідками якого є діти, перебуває на профілактичному обліку поліції, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не зай1мається вихованням та не піклується про своїх дітей, не цікавиться їх здоров`ям та розвитком, не забезпечує їх матеріально, свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей переклав на матір [PERSON] , та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З листопада 2022 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, що потрапили в складні життєві обставини, у зв`язку з жорстоким поводженням, зокрема домашнім насильством, свідками якого є діти та ухиленням батька від виконання своїх обов`язків.Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 23.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.11.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Бабій І.Г. позовну заяву підтримала повністю та просила позов задовільнити, так як [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явилась. Про дату, час та місцерозгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, оскільки останній не виконує їх належно. Заслухавши думку позивача, третьої особи [PERSON] , перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 06.06.2013 Цибулівською селищною радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 12 (а.с.3), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 11.09.2015 виконавчим комітетом Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 15 (а.с.4). Згідно рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області суду від 20.07.2020, мати [PERSON] , [INFO] позбавлена батьківських прав відносно синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Згідно довідки Монастирищенського ліцею - інтернат «Обдарованість» про участь батьків у вихованні, навчанні та утриманні дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] - батько одинак, не в повному обсязі виконує батьківські обов`язки. [PERSON] - рідна бабуся дітей, забезпечує онуків належним одягом та взуттям, канцелярським приладдям, співпрацює з вчителями та цікавиться дитячими успіхами у навчанні. [PERSON] не співпрацює з педагогічними працівниками (а.с.13). Згідно довідок лікаря [PERSON] від 22.05.2023, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають під наглядом з народження. Діти звертаються на прийом завжди з бабусею. Батько, практично, не звертався з дитиною в медичний заклад (а.с.14,15). Згідно довідки про проведення бесіди з малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , начальником служби у справах дітей ВК Монастирищенської м/р, в ході якої вони повідомили, що проживають в родині бабусі [PERSON] , яка постійно ними піклується, займається вихованням, забезпечує та утримує їх, всі питання щодо лікування та навчання вирішує бабуся [PERSON] , діти її люблять, поважають та слухаються. З батьком проводять обмаль часу, він буває не часто удома, не ночує, часто буває у нетверезому стані, діти чують нецензурну лексику і сварки, які він вчиняє (а.с.16). Згідно заяви [PERSON] від 23.05.2023, останній не заперечує про позбавлення його батьківських прав, щодо його дітей [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з тим, що не має бажання та можливості про них піклуватися. Згідно акта обстеження умов проживання від 05.04.2023, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за якою проживають: [PERSON] , [INFO] - бабуся, [PERSON] - дід, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син. Житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні та веранди. Будинок глинобитоний, без побутових зручностей, потребує ремонту. Меблі старі, поламані, продуктами харчування забезпечені на мінімальному рівні, за рахунок городини та домашнього господарства. Санітарно-гігієнічний стан потребує покращення. В родині стосунки напружені, батько зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, не займається вихованням та доглядом дітей, домашнім господарством. Вихованням, доглядом та розвитком дітей займається бабуся [PERSON] , мати дітей позбавлена батьківських прав, з дітьми стосунків не підтримує (а.с.14). Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі Пленум) роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків (4 ст.155 СК України) є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 366/03-01-37 від 06.06.2023 з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів дітей, виконавчий комітет Монастирищенської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.27). Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема ч. 5 ст. 19 СК України та в сукупності з іншими доказами доводить підставність позову позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх синів обґрунтовані, підтверджені доказами та підлягають до задоволення. Судом дійсно встановлено, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх синів. Крім цього, Пленум в п.18 звернув увагу судів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Відповідач не надав суду доказів відсутності його вини в ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх синів. Дана обставини свідчать про відсутність у відповідача інтересу до дітей, відсутність у нього бажання приймати участь у вихованні дітей та про свідоме нехтування ним своїми обов`язками. В положеннях ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 закріплено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідач не будучи позбавленими батьківських прав, належним чином батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дітей не виконував, ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню синів, що у відповідності до п. 2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його судом батьківських прав по відношенню до малолітніх синів. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували факти викладені позивачем в позовній заяві. Враховуючи те, що у ст.19 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи, суд діючи в першу чергу в найкращих інтересах дітей вважає, що позов про позбавлення батьківських прав обґрунтований, підтверджений доказами, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Стаття 167 СК України регулює влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з батьків аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надав документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд, з урахуванням обставин справи, матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07.06.2023 . Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved