Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

21.10.2020 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на садовий будинок [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0478 га кадастровий номер 4810400000:01:004:0077 за тією ж адресою, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] /а.с.3-4/. Ухвалою суду від 20.11.2020 року /а.с.58/ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено [PERSON] - онуку спадкодавця [PERSON] , яка претендує на спадщину в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] - доньки спадкодавця. Ухвалою суду від 23.09.2021 року /а.с.151/ до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] як спадкоємицю першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка не відмовилась від спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: садовий будинок [ADDRESS] , а також на земельну ділянку площею 0,0478 га кадастровий номер 4810400000:01:004:0077 за тією ж адресою. Батько заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є він та його мати - дружина спадкодавця - [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки на момент смерті [PERSON] проживали з ним, а потім вступили в управління спадковим майном. [PERSON] не бажає отримувати спадщину. Він же не може її оформити, тому що за життя батько здав будинок в експлуатацію, отримав технічний паспорт, але не провів реєстрацію права власності на садовий будинок і також втратив оригінал державного акту на право власності на землю. За таких обставин нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 22.10.2020 року /а.с.1/ прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, направлено учасникам копії ухвали і документів, роз`яснено порядок і право подачі відзиву, відповіді на відзив і заперечень, порядок подачі доказів та обов`язок доказування. Ухвалою суду від 22.10.2020 року /а.с.26/ зобов`язано Першу державну нотаріальну контору Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10.11.2020 року на виконання зазначеної ухвали до суду надійшла копія спадкової справи № 289/2020, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] /а.с.35-47/. Ухвалою суду від 30.12.2020 року /а.с.84/ закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою 22.01.2021 року /а.с.105/ провадження в наданій справі зупинено до набрання законної сили рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/99/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 04.08.2021 року провадження у справі поновлено /а.с.118/. Ухвалою суду від 23.09.2021 року /а.с.152/ провадження в наданій справі зупинено до набрання законної сили рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/3251/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 19.05.2023 року провадження в наданій справі поновлено /а.с.166/. Ухвалою суду від 13.07.2022 року /а.с.200/ провадження в наданій справі зупинено до набрання законної сили рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/3251/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 03.08.2023 року провадження в наданій справі поновлено /а.с.217/, справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 21.09.2023 року, 09.30 годину. Всі учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не явилися. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ремський Є.В. в судове засідання не явилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутність та задовольнити позов. Представники відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області неодноразово подавали суду заяви, в яких просили розглянути справу в їх відсутність і зазначали, що відповідач повністю визнає позов. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність і зазначила, що повністю визнає позов, не має наміру отримувати спадщину після смерті [PERSON] . Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Бєлоущенко А.Ж. в судове засідання не явилися, причини неявки не повідомили, відповідних заяв суду не надали. Представник [PERSON] повідомлений про розгляд справи через електронну адресу, про що наявне підтвердження. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України їх неявка в даному випадку не перешкоджає розгляду справи. Інших заяв по суті справи від учасників процесу не надійшло. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих учасниками процесу та отриманих на запит суду, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер [PERSON] , про що 10.09.2003 року зроблений актовий запис № 820. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.7/. Згідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо спадкування після смерті [PERSON] у 2003 році, вони регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (чинного на момент відкриття спадщини) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з положеннями статей 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи фактично такий вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, (чинної, на час існування спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК Української РСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с.40/, відповідачка [PERSON] була дружиною [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.39/, позивач [PERSON] є сином [PERSON] . З копії спадкової справи №289/2020, заведеної після смерті [PERSON] /а.с.36-47/, вбачається, що він помер [INFO] та проживав по [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся син [PERSON] . Відповідно до витягу з будинкової книги, копія якої міститься в матеріалах вказаної спадкової справи, на момент смерті спадкодавця по [ADDRESS] була зареєстровані спадкодавець та його дружина [PERSON] . [PERSON] не подавала заяву про відмову від спадщини, отже вона вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, хоча третьою особою [PERSON] не подано копії свідоцтва про народження її матері [PERSON] , однак рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.03.2023 року у справі № 484/3251/23 провадження № 2/484/40/23 такий факт встановлений на підставі сукупності досліджених судом доказів. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цим же рішенням суду відмовлено [PERSON] в задоволенні її позову до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту прийняття її матір`ю [PERSON] спадщини в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначене рішення набрало законної сили 17.07.2023 року. Крім того, зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що його донька [PERSON] із заявою про прийняття спадщини своєчасно не зверталася, тобто спадщину вона взагалі не прийняла. Враховуючи наведене, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, є позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Жоден з них не отримував свідоцтва про право на спадщину. При цьому в адресованій суду 21.09.2023 року заяві відповідачка [PERSON] зазначила, що позов визнає повністю, не має наміру отримувати свідоцтво про спадщину і бажає, щоб всю спадщину отримав її син - позивач у справі. Така позиція [PERSON] не суперечить вимогам статей 548, 549, 554 ЦК УРСР і підтверджує волевиявлення спадкоємиці [PERSON] на відмову від спадщини навіть попри те, що вона не подала своєчасно відповідної заяви до нотаріальної контори. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину. З постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій від 12.10.2020 року /а.с.9/ вбачається, що оформити спадщину в нотаріальній конторі не можливо через відсутність оригіналів правоустановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на садовий будинок та земельну ділянку. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,0478 га, кадастровий номер 4810400000:01:004:0077, що розташовані на території садівничого товариства "Мічурінець" в місті Первомайську Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка належала померлому [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №000000 від 06.06.1994 року, виданого відповідно до рішення виконкому Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області від 24.05.1994 року №114, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2494 /а.с.10/, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.07.2020р. №НВ-4809948562020 /а.с.11-12/. Оригінал державного акту був втрачений ще за життя спадкодавця і позивач не може його отримати, оскільки згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень" отримувати правовстановлюючі документи може тільки власник, тож оскільки власник помер, його дієздатність припинилася внаслідок смерті, видати документи позивачу не можливо. Крім того, відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24.05.2001 року, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва. Фактично, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року, засвідчує технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Суду надана копія технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 1789), що свідчить про те, що будинок був прийнятий в експлуатацію, оскільки відповідно до наведеного законодавства, прийняття в експлуатацію закінченого будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, побудованого до 05 серпня 1992 року, засвідчується технічним паспортом на будинок. Згідно довідки № 819/06-01-06 від 27.08.2020 року КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на зазначений вище садовий будинок не зареєстроване. Тобто, у батька позивача на момент смерті були наявні всі документи, необхідні для оформлення права власності на садовий будинок, однак він не встиг зареєструвати таке право за життя. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] за життя набув право власності на зазначений вище садовий будинок, однак у зв`язку зі смертю не зареєстрував таке право належним чином. Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємицем за законом після смерті свого батька, який прийняв спадщину, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до наведених вище норм закону. За встановлених обставин право позивача на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. За позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] слід визнати право власності на спірний садовий будинок та земельну ділянку під ним. Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved