Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», в особі представника Салтикова С.С., звернулися до суду з позовом до [PERSON] , у якому просять стягнути з нього на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» від 04.11.2021 року №014/380805/82/ [NUMBER] в сумі 315 127 грн. 30 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 294 209,25 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 20 918,05 грн. та судового збору в розмірі 4 726,91 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 20.09.2018 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди №PDV2-2607682, відповідно до якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ Райффайзен Банк про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ Раййфайзен Банк, що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua. 04.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1282218, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 249 770,53 грн. до 04.11.2027 року строком на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 34,90 % річних, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Договору. В супереч вимогам заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, про що на його адресу була направлена вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Станом на 28.10.2022 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 315 127,30 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 294 209,25 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 20 918,05 грн. Представник позивача Салтиков С.С., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги банку просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач,\~який належним\~чином повідомлений\~про відкриття\~провадження по\~справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог\~ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно\~до ч.2\~ст.\~247\~ ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України,\~у разі\~ненадання відповідачем\~відзиву у\~встановлений законом\~строк без\~поважних причин\~суд вирішує\~справу за\~наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20.09.2018 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди №PDV2-2607682, відповідно до якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ Райффайзен Банк про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ Раййфайзен Банк, що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua. 04.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1282218, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 249 770,53 грн. до 04.11.2027 року строком на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 34,90 % річних, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Договору. В супереч вимогам заяви-договору, позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості, згідно умов договору погашення кредиту та відсотків за кредитом, про що на його адресу була направлена вимога про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Станом на 28.10.2022 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 315 127,30 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 294 209,25 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 20 918,05 грн. За загальним правилом статей\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.76\~, ч.1,\~2\~ст.77, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 3\~ст.89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 ЦПК України та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем підтверджено належними доказами факт виникнення заборгованості за укладеним кредитним договором, а її розмір відповідачем визнано. Враховуючи те, що отримані кредитні кошти в добровільному порядку відповідачем до АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. Крім того, суд враховує думку відповідача, який визнав позовні вимоги в повному обсязі. Також, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 4 726,91 грн.

Outcome: approved