Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

31.05.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування за Законом, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовувала наступними обставинами та нормами права: - [INFO] померла [PERSON] , про що виконавчим комітетом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області було внесено відповідний актовий запис № 04 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини [PERSON] увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на належне їй майно складено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування сіють особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] (далі - Позивач) є дочкою померлої [INFO] [PERSON] та спадкоємицею першої черги на її майно за законом. Інших спадкоємців на майно [PERSON] , крім Позивача, не лишилося. Згідно зі ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Для оформлення спадкових прав після [PERSON] , Позивач через представника [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачової Л. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У листі від 28.04.2023 р. № 164/02-14 державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б належним чином посвідчували право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з наведеним, нотаріус порекомендувала Позивачу звернутися з даним питанням до суду. Дійсно, згідно з листом КП КОР «Київське обласне БТІ» від 14.04.2023 р. № 54 - 642/1, станом до 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не проводилась. Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з гозгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ лро спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосвуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, у випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права. Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчий органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Підставою для визнання за Позивачем права власності на житловий будинок є наявні у Позивача: - виписка з погосподарських книг виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області с. Бендюгівка за 1991-2010 р., де зазначено, що [PERSON] протягом вказаного часу була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] ; - технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 20.04.2023 р. Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину її матері за законом та відсутні будь-які інші способи для реалізації її права, то наявні усі підстави для визнання за Позивачем права власності на спадкове майно [PERSON] (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] ) в судовому порядку. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved