Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "СЕТАМ", Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання електронних торгів недійсними. [PERSON] просить суд: 1) визнати недійсним електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ» 10.11.2021 року з реалізації квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати недійсним протокол №559416 проведення електронних торгів від 10.11.2021 року з реалізації квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 3) визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 24.11.2021 року, складений старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Трегубовим О.В.; 4) визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, у випадку, якщо таке свідоцтво було отримано [PERSON] . Позивачка [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що на час проведення аукціону малолітня донька [PERSON] була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] ,\~та відповідно,\~мала право\~на проживання\~та користування\~житловим приміщенням,\~про що\~було відомо\~виконавчій службі,\~проте,\~інформація про\~зареєстровану дитину\~не містилась\~в заявці\~на реалізацію,\~копія дозволу\~органів опіки\~та піклування\~або відповідне\~рішення суду,\~не були\~додані до\~заявки на\~реалізацію.\~Порушення вимог\~Порядку реалізації\~арештованого майна,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України 29.09.2016\~року\~ №\~2831/5\~(далі\~ Порядок\~реалізації арештованого\~майна)\~під час\~реалізації квартири\~призвели до\~порушення права\~малолітньої [PERSON] \~на проживання\~та користування\~житловим приміщенням,\~позбавивши дитину\~місця проживання. Позивачка також зазначає, що квартира за адресою:\~ [ADDRESS] ,є\~спільною сумісною\~власністю [PERSON] \~та [PERSON] ,\~оскільки набута\~ними за\~час спільного\~проживання,\~та належить\~їм в\~рівних частках\~з моменту\~придбання.\~За таких\~обставин,\~відчуження належної\~ [PERSON] \~частки в\~квартирі на\~публічних торгах\~без її\~згоди порушує\~її право\~як співвласника\~цього майна\~на вільне\~користування і\~розпорядження ним.\~Вказує,\~що державним\~виконавцем не\~було перевірено\~чи не\~володіє боржник\~квартирою разом\~з іншими\~особами,\~не було\~виділено в\~натурі майно\~із спільної\~сумісної власності,\~не проведено\~належної реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно за\~боржником,\~не повідомлено\~співвласника нерухомого\~майна про\~його передачу\~на реалізацію. Крім того, позивач вважає, що державним виконавцем не проведено належного опису та арешту майна, що виключає можливість ідентифікувати майно, його склад та стан, а також суттєво вплинуло на визначення вартості майна, враховуючи здійснення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності без його огляду, що потягло за собою реалізацію майна за значно нижчою ціною від ринкової. Представник позивачки [PERSON] адвокат Цуканов В.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд його задоволити повністю з підстав зазначених у позові. Відповідач, державне підприємство «СЕТАМ» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився. Суду надано письмовий відзив на позов. Відповідач вважає, що жодного доказу належності майна до спільної сумісної власності позивачкою не було надано. Наполягає, на тому, що спірна квартира до спільної сумісної власності подружжя не належить. Вказує, що на обставини щодо поширення на спірне майно презумпції спільної сумісної власності подружжя не входить до предмету доказування у даній категорії справ. Разом з тим, відповідач зазначає, що з огляду на твердження позивача про поширення режиму спільної сумісної власності на спірну квартиру, окрім права спільної сумісної власності на отримані кредитні кошти також виникло зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення боргу, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Зазначає, що у позовній заяві не наведено порушення норм Порядку реалізації арештованого майна під час проведення оскаржуваних торгів, впливу таких порушень на результат електронних торгів та порушення законних прав позивачки у результаті проведення електронних торгів. Підкреслює, що станом на дату передачі майна на реалізацію, малолітніх осіб зареєстровано не було. Відповідач Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Представник 3-ї особи: [PERSON] адвокат Рижов С.Є. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить суд його задоволити. 3-тя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник до суду не з`явився. В листі №729/27.1-26 від 21.06.2022 року повідомлено суд, що у 2021 році питання щодо надання дозволу на реалізацію ДВС арештованого нерухомого майна, право користування яким мають малолітні або неповноліні діти, не розглядалось. Дозвіл на реалізацію квартири за адресою: [ADDRESS] , право користування якою має малолітня [PERSON] , [INFO] , органом опіки та піклування не надавався. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено: що 18.09.2012 року Зарічним районним судом м. Суми було видано виконавчий лист по справі №\~1805/5998/2012 про стягнення з [PERSON] на користь Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» заборгованості за кредитом в сумі 29772 долара США 33 цента, що в гривневому еквіваленті становить 237\~752,90 грн. та 2377,53 грн. повернення судового збору. Виконавче провадження № 49018905 з примусового виконання виконавчого листа по справі №\~1805/5998/2012 перебувало у провадженні Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Суми) на виконанні. У виконавчому провадженні було замінено стягувача на [PERSON] . Згідно заявки на реалізацію арештованого державним виконавцем майна №21 від 20.10.2021 року Зарічним ВДВС м. Суми ПСМУ МЮ (м. Суми) було направлено до СФ ДП «Сетам» на реалізацію арештоване майно: шестикімнатна квартира загальною площею 137,58 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] . 10.11.2021року начальником відділу Кубраковим К.П. було направлено до ЦНАП у м.\~Суми запит державного/приватного виконавця від 10.11.2021 року з проханням терміново надати вичерпну інформацію про всіх зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , а також дату такої реєстрації. 10.11.2021 року Зарічним ВДВС у м. Суми було отримано (вхідний реєстраційний номер 30755) довідку про реєстрацію місця проживання особи № 14.03-08/197078 від 10.11.2021року з якої вбачається, що в квартирі з 29.10.2021 року по теперішній час зареєстрована [PERSON] [INFO] . Згідно протоколу проведення електронних торгів від 10.11.2021 року №\~559416 ДП «СЕТАМ» 10.11.2021 року проведено електронні торги з реалізації майна, лот №498216: шестикімнатна квартира загальною площею 137,58 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] . Переможцем визнано учасника № 5 [PERSON] відповідача по справі. Початкова ціна зазначена - 860950,00 грн.. Ціна продажу зазначена - 860950,00 грн.. Старшим державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми ПСМУ МЮ Трегубовим\~О.В. було складено акт про проведені електронні торги від 24.11.2021 року, затверджений начальником Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми ПСМУ МЮ (м. Суми) Кубраковим К.П., у якому вказано, що електроні торги по лоту №\~498216 проведені з дотриманням вимог чинного законодавства та є підставою для подальшого отримання [PERSON] у нотаріуса відповідного свідоцтва та державної реєстрації права власності на зазначене в акті майно у порядку, встановленому чинним законодавством України. При цьому, в акті про проведені електронні торги від 24.11.2021року вказано, що початкова ціна вказана - 860950,00 грн., ціна продажу вказана - 817902,50 грн.. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі №\~465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства. Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Тобто, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.05.2021 по справі № 215/5415/19 провадження № 61-2684св21. Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3). При вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5\~та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 по справі №\~639/4366/16-ц. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведений електронний аукціон, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності Порядку реалізації арештованого майна. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон. Суду не було надано ні стороною позивача ні стороною відповідача [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, а тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, так як взагалі невідомо, чи було видано таке свідоцтво. У постанові Верховного Суду по справі № 461/6934/20 від 15.06.2022 зазначено, що відповідно до ст. ст. 16,\~203,\~215 ЦК України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Порядком реалізації арештованого майна, передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані, зокрема відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 10 розділу ІІІ цього Порядку) (п. 2 розділу ІІ Передача майна на реалізацію). Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: інформація про наявність зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі з 29.10.2021 року. За твердженнями позивачки, проживає в квартирі з самого народження. З матеріалів справи вбачається, що на день проведення торгів, 10.11.2021 року, державній виконавчій службі було відомо, про зареєстровану малолітню дитину. Крім того, п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі), зокрема, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна; неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень; органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону; для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Пунктом 4 розділу ІІ Передача майна на реалізацію Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів (п. 4 розділу ІІ Передача майна на реалізацію). Тобто, вимог Порядку реалізації арештованого майна не було дотримано, не було враховано, що в квартирі зареєстрована та проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , не було надано копії дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Крім того, Порядком реалізації арештованого майна, передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані, зокрема вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 2 розділу ІІ Передача майна на реалізацію). Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (ч.1); у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна (ч. 2); у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (ч. 3). Вартість оцінки квартири [ADDRESS] було визначено державним виконавцем у сумі 860950,00 грн.. 3-ю особою: [PERSON] було подано скаргу на рішення, дії старшого держаного виконавця Зарічного відділу ДВС м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Трегубова О.В., у якій просив зупинити передачу квартири [ADDRESS] на реалізацію; визнати незаконними дії та рішення державного виконавця Трегубова О.В. у виконавчому провадженні №49018905 щодо оцінки майна; визнати недійсною оцінку зазначеної квартири. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.01.2022 року по справі № 591/8117/21 скаргу [PERSON] було задоволено частково, було вирішено визнати недійсною оцінку нерухомого майна\~квартири [ADDRESS] , здійснену 07.10.2021року Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» на замовлення старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Трегубова Олександра Володимировича. Частково задовольняючи скаргу боржника, суд першої інстанції виходив з того, що підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Проте, державним виконавцем, як замовником оцінки, не було забезпечено доступ суб`єкта оціночної діяльності до квартири боржника Суб`єкт оціночної діяльності також не вживав заходів для ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу безпосередньо до приміщення, що оцінюється. При цьому суд вказав, що державний виконавець безпідставно ототожнює повідомлення боржника про призначення виконавчих дій з приводу опису та арешту майна боржника із повідомленням про необхідність забезпечення доступу до приміщення з метою його оцінки. Крім того, суд дійшов висновку, що експертна оцінка квартири боржника була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна та не вживав заходи щодо його повного огляду, а також для порівняння використовував об`єкти, які не є подібними. Вказане істотно вплинуло на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвело до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною. Також місцевий суд звернув увагу на наданий заявником звіт за результатами проведення оцінки вартості належної йому квартири, який був виконаний на його замовлення, з якого вбачається, що вартість квартири становить 1986900\~грн., тобто понад удвічі перевищує вартість, визначену у звіті (860950\~грн.). При цьому суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] звіт складено з урахуванням внутрішнього стану квартири та для порівняння були використані більш ревалентні з оцінюваним об`єкти нерухомості. Постановою Сумського апеляційного суду від 10.08.2022 року по справі №\~591/8117/21 було вирішено залишити ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2022 року без змін. У постанові Верховного Суду від 10.03.2020 року по справі №\~927/1184/15 зазначено, що проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, яка є значно нижчою дійсної ринкової вартості спірного майна на час проведення торгів, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року по справі № 750/2447/18 зазначено, що враховуючи те, що прилюдні торги з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА1 відбулися 22 лютого 2018 року за ціною продажу, яка визнана необ`єктивною в судовому порядку, а також те, що ціна є істотною умовою договору купівлі-продажу, апеляційний суд дійшов правильного висновку про порушення майнових прав позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Таким чином, продаж квартири [ADDRESS] було здійснено за ціною, визначеною на підставі оцінки, що визнана у судовому порядку недійсною. Та такою, що понад удвічі менша ринкової вартості, згідно висновку іншого експерта, про що зазначено у судовому рішенні. Ціна є істотною умовою договору купівлі-продажу. Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, яка є значно нижчою дійсної ринкової вартості майна на час проведення торгів, є порушенням Порядку реалізації арештованого майна. Разом з тим, позивачка наполягає на тому, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , оскільки набута ними за час спільного проживання, та належить їм в рівних частках з моменту придбання. За таких обставин, відчуження належної [PERSON] частки в квартирі на публічних торгах без її згоди порушує її право як співвласника цього майна на вільне користування і розпорядження ним. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: встановити факт проживання однією сією без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 23.01.2018 року; визнати квартиру [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Справа №\~591/8102/21 перебуває у провадженні Зарічного районного суду м. Суми. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними; на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Аналогічна норма\~наявна і\~в ч.\~ч.\~1,\~6\~ст.\~48\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» звернення\~стягнення на\~майно боржника\~полягає в\~його арешті,\~вилученні (списанні\~коштів з\~рахунків)\~та примусовій\~реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову; стягнення на\~майно боржника\~звертається в\~розмірі та\~обсязі,\~необхідних для\~виконання за\~виконавчим документом,\~з урахуванням\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження,\~штрафів,\~накладених на\~боржника під\~час виконавчого\~провадження,\~основної винагороди\~приватного виконавця.\~У разі\~якщо боржник\~володіє майном\~разом з\~іншими особами,\~стягнення звертається\~на його\~частку,\~що визначається\~судом за\~поданням виконавця. Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Згідно з ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. У постанові\~Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 (провадження №\~61-13422св19) сформульовано висновок про те, що оскільки\~спільна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому відчуження належної позивачу частки у квартирі на електронних торгах без її згоди є порушенням прав позивача як співвласника вказаного майна. Втім, визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в ході даного судового розгляду суд не може, оскільки доведення та вирішення вказаної позовної вимоги здійснюється в ході розгляду справи №\~591/8102/21. Враховуючи те, що Позивачкою було доведено порушення Порядку реалізації арештованого майна, тому наявні підстави для визнання електронних торгів недійсними. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3969,60 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial