Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 року, яка станом на 12.12.2022 року становить 6591,81 доларів США, та судові витрати. Позов мотивований тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач уклали кредитний договір № ZRZ0G40000004944. Згідно вказаного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 153 759,90 грн. на термін до 25.04.2023 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 28.07.2008 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 р. Згідно додаткової угоди кредитний договір № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 р. переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведеної конвертації з урахуванням винагороди банку складає 33 110.58 доларів США. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Оскільки, відповідач свої зобов"язання за договором не виконав, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 року, яка станом на 12.12.2022 року становить 6591,81 доларів США. Відповідач направила відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки позивачем не надано первинних документів щодо видачі кредитних коштів, кошти видані в валюті гривня, додатковою угодою до кредитного договору від 28.07.2008\~року визначено заборгованість в розмірі 6222,21 грн. Зазначила, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011 року було стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 49865,61 Долар США, наявність заборгованості в розмірі визначеному в позовні заяві жодними доказами не підтверджується. Просила застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRZ0G40000004944 ( а.с.11-13) 28.07.2008 року було між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 р., за якою кредитний договір № ZRZ0G40000004944 від 25.04.2008 р. переведено з валюти гривня в валюту долар США( а.с. 15-17). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011 року було задоволено позов та стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 49865,61 Долар США, шо еквівалентно 397563,52 грн. нараховану станом на 06.10.2011 року, 1700,00 грн. судового збору, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України\~зобов`язання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~18\~ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,\~і за її межами. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц ( провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц\~зазначено, що правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Зазначена позиція була підтверджена і у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від\~4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Аналіз змісту наведених норм матеріального права, з урахуванням вимог умов договору, з урахуванням рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2011 року, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 49865,61 Долар США, що вказує на задоволення права кредитора на стягнення всієї суми боргу за кредитним договором достроково, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки звернувшись до суду з вимогою про дострокове стягнення всієї суми, позивач змінив строк дії договору, по закінченню строку дії договору відсотки та інші платежі передбачені умовами договору до нарахування не підлягають, вимогу про стягнення відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, позивачем не заявлено. Не підлягають до застосування вимоги про строк позовної давності, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з недоведеності та необгрунтованості позивачем позовних вимог. Згідно із\~ст. 13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: dismissed