Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 21 листопада 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони є батьками [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Указує, що шлюбні відносини між сторонами припинено, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім`ї вважає відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти і недомовленості та різницю характерів. Вказує, що шлюб носить формальний характер, його збереження є неможливим та суперечить її інтересам. Сторони у судове засідання не з`явилися. Адвокат Єлісєєв Д. О., який діє від імені [PERSON] , подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, ураховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2023 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, та [PERSON] , [INFO] , громадянином України, Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області 21 листопада 2009 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області 21 листопада 2009 року. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21\~Сімейного\~кодексу\~України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141\~ЦПК\~України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved