Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) у КСП ім. Ватутіна згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0252355 (розташування: с. Топільно Рожищенського району Волинської області), право власності на майновий пай члена КСП ім. Ватутіна згідно з свідоцтвом серії [NUMBER] (розташування: с. Топільно Рожищенського району Волинської області). Заповіту [PERSON] не залишила, а спадкоємцем за законом є [PERSON] . Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. Вказує, що не проживала разом з [PERSON] на момент її смерті, а тому не знала про наявність спадкового майна. Лише у 2022 році дізналась про те, що спадкодавцю належало право на земельну частку (пай) і право власності на майновий пай. У зв`язку із цим позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини один місяць. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов, давали пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Крім того представник позивача [PERSON] зазначив, що поряд з обставиною, викладеною у позовній заяві, причиною пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є складні життєві обставини [PERSON] . Допитана в порядку ч. 1 ст. 92 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позивач [PERSON] показала, що [INFO] в неї передчасно народилася дочка [PERSON] , з якою позивач перебувала у лікарні до середини березня 2015 року. Також у позивача був старший син [PERSON] , якому на той час виповнилося півтора роки. Приблизно через три тижні коли [PERSON] з дочкою повернулася з лікарні додому померла мати позивача, а згодом і баба. Зазначила, що з червня 2015 року разом з малолітніми дітьми [PERSON] неодноразово, кілька разів на рік, перебувала на стаціонарному лікуванні, оскільки діти мали проблеми зі здоров`ям. З 2017 року позивач виховувала дітей самостійно, оскільки їх батько помер. У 2020 році в неї народилася ще одна дитини, яка потребувала догляду. Лише восени 2022 року [PERSON] дізналася, що померлій [PERSON] належить право на земельну частку (пай) і право власності на майновий пай, тому зібрала необхідні документи і звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй відмовлено через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Від імені голови Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У цій же заяві йдеться про відсутність заперечень проти позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 листопада 2021 року № 00033634308, рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 16 березня 2017 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Судом із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно з копією довідки Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 26 серпня 2022 року № 1104/02-25/2-22 [PERSON] на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована на [ADDRESS] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 16 серпня 2023 року № 73613196 вбачається, що інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Свідок [PERSON] показав суду, що він працює землевпорядником у ТОВ «Волинь Нова» і восени 2022 року проводив інвентаризацію земельних ділянок у межах колишньої Топільненської сільської ради, в ході якої було встановлено, що належні померлій [PERSON] право на земельну частку (пай) і право власності на майновий пай не переоформлені спадкоємцями. Свідок зателефонував позивачу і повідомив про такі обставини, а згодом передав їй правовстановлюючі документи. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями частин 1, 3 ст. 1268 ЦК визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частини 1, 2 ст. 1269 ЦК). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Такий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц (провадження № 61-2397св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Отже, правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Позивач [PERSON] пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , що стверджується постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. від 20 липня року № 132/02-31. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК). Згідно з вимогами ст.\~81\~ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК). Отже, така причина пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК, для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність про наявність спадкового майна, не є тією поважною причиною, що свідчить про об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Водночас, з поданих позивачем до суду копій медичних документів на ім`я [PERSON] (виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 753, 5220, 1494, 874, 0349) вбачається, що дитина проходила відповідне лікування з перебуванням на стаціонарному лікуванні в медичних закладах (з 24 січня 2015 року по 13 лютого 2015 року лікування зумовлене передчасними пологами, з 26 грудня 2015 року по 8 січня 2016 року, з 28 березня 2016 року по 6 квітня 2016 року, з 27 лютого по 8 березня 2017 року, з 17 квітня 2023 року по 19 квітня 2023 року лікування зумовлене застудними хворобами). З копій медичних документів на ім`я [PERSON] (виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 5198, 1493, 875, 0364) вбачається, що дитина проходила відповідне лікування з перебуванням на стаціонарному в медичних закладах та амбулаторному лікуванні (з 26 грудня 2015 року по 8 січня 2016 року, з 28 березня 2016 року по 6 квітня 2016 року, з 27 лютого 2017 року по 8 березня 2017 року, з 11 лютого 2021 року по 22 лютого 2021 року, з 29 березня 2021 року по 9 квітня 2021 року, з 29 листопада 2021 року по 6 грудня 2022 року, з 27 лютого 2023 року по 6 березня 2022 року, з 17 квітня 2023 року по 19 квітня 2023 року, з 22 травня 2023 року по 25 травня 2023 року лікування зумовлене застудними хворобами). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Отже, такі обставини, як здійснення позивачем [PERSON] догляду за своїми малолітніми дітьми, які проходили як амбулаторне, так і стаціонарне лікування із періодичним перебуванням у медичних закладах, що підтверджується відповідними копіями медичних документів, свідчать про існування істотних труднощів для подання нею у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, а тому позовну заяву [PERSON] слід задовольнити і визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак, за клопотанням представника позивача судовий збір слід залишити за [PERSON] .

Outcome: approved