Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 31 494,83 грн. та судового збору у розмірі 2684 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.05.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту. 06.12.2019 року в м. Харкові сталася ДТП за участі автомобіля Peugeot 308, д.н. [NUMBER] та автомобіля Audi 100, д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до рахунку СТО за № 104 від 11.12.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 308, д.н. [NUMBER] складає 68 598,74 грн. 09.12.2019 року потерпіла особа [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про страхове відшкодування. 17.12.2019 року на реквізити зазначені у заяві [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 68 598,74 грн. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «СК «Арсенал страхування», а тому з відповідача підлягає до стягнення сума у розмірі 31 494,83 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне його повідомлення, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подав. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 15.05.2019 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 7266536-02-00-00, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобілем Peugeot 308, д.н. [NUMBER] . 06.12.2019 року в м. Харкові по вул. Червона Поляна, 3, сталася ДТП за участі автомобіля Peugeot 308, д.н. [NUMBER] та автомобіля Audi 100, д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Так, згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2020 року, [PERSON] , 06.12.2019 року о 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки Audi 100, д.н. [NUMBER] , по вул. Червона Поляна, 3, в м. Харкові, на порушення п.п.13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot 308, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухалась попереду. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. 31.01.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вищезгадана постанова суду набрала законної сили. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до рахунку СТО за № 104 від 11.12.2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 308, д.н. [NUMBER] складає 68 598,74 грн. 09.12.2019 року потерпіла особа [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про страхове відшкодування. 17.12.2019 року на реквізити зазначені у заяві [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у розмірі 68 598,74 грн., що підтверджується страховим актом № 16069-02 від 17.12.2019 року та платіжним дорученням № 33790 від 17.12.2019 року. Також, матеріалами справи встановлено, що цивільна правова відповідальність винної особи у скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8889696, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., франшиза 2000 грн. В подальшому ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Так, відповідно до довідки про підтвердження надходження коштів від 06.04.2021 року за № 1905, ПрАТ «СК «ВУСО» підтверджує, що на рахунок компанії надійшли кошти за призначенням платежу «Страх. Виплата ВУСО ПрАТ СК, Акт № 109.02012119-1, від 17.02.2020 р. регрес № 954/2 від 06.02.2020 р. Без ПДВ» у розмірі 35 103,91 грн. Згідно довідки про підтвердження надходження коштів від 06.04.2021 року за № 1902, ПрАТ «СК «ВУСО» підтверджує, що на рахунок компанії надійшли кошти за призначенням платежу «Франшиза згідно договору № 16069-02 [PERSON] » у розмірі 2000 грн. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо - транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). Згідно п. 7.38. Методики значення ЕЗ (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. П. 7.39. Методики зазначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації та якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Peugeot 308, д.н. [NUMBER] 2011 року, тобто на момент ДТП строк експлуатації якого становив більше 7 р, а тому при здійсненні страхового відшкодування за Полісом АМ/8889696 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» цілком правомірно урахувало знос та здійснило страхове відшкодування в сумі 35 103,91 грн., що підтверджується довідкою- підтвердженням надходження коштів. Разом з тим, відповідно ст. ст. 1166, 1187 ЦК України обов`язок по відшкодуванню в повному обсязі завданої внаслідок ДТП шкоди покладається на винну особу. Крім того, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. У Постанові Верховного суду України у справі № 910/3650/16 від 22 березня 2017 року, суд зазначив, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набуває права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Також, суд встановив, що відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків. Аналогічний висновок міститься і в Постанові Верховного суду України у справі № 910/32969/15 від 22 березня 2017 року. Таким чином, оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «СК «Арсенал страхування», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданих збитків, а саме 33 494,83 грн. - 2000 грн. (франшиза ) = 31 494,83 грн. підлягає стягненню з винної особи, відповідача у справі - [PERSON] . Отже, за даним розрахунком сума відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «СК «ВУСО» з відповідача становить 31 494,83 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач ПрАТ «СК «ВУСО» звертався до відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Проте, відповідачем кошти в добровільному порядку так сплачені і не були. Що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП у розмірі 31 494,83 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved