Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт здійснення нею поховання на Ново-Центральному Баранівському кладовищі у м. Суми батька [PERSON] , який помер у 1994 році. Свої вимоги мотивує тим, що на Ново-Центральному Баранівському кладовищі у м. Суми є родинне поховання, на якому розташована могила її батька [PERSON] , який помер у 1994 році. Вона здійснила поховання батька, на могилі встановлено табличку із зазначенням ПІП, дати його народження та дати смерті, постійно доглядає за могилою, підтримує там чистоту та охайність. Для визначення її користувачем місця поховання необхідно мати оригінали свідоцтва про смерть, на підставі якого видається свідоцтво про поховання. Із плином часу оригінал свідоцтва про смерть батька у неї не зберігся. Так як необхідний термін часу, визначений законодавством з моменту смерті [PERSON] сплинув, вона може (в разі необхідності) як користувач місця родинного поховання здійснити в його могилу підпоховання. Вона звернулася до КП «Спеціалізований комбінат» з питанням видачі свідоцтва про поховання [PERSON] , однак їй було відмовлено через відсутність оригіналу свідоцтва про смерть. На даний час єдиним шляхом вирішення проблеми є звернення до суду з заявою про встановлення факту проведення нею поховання [PERSON] , який помер у 1994 році. Заявниця [PERSON] у письмовій заяві свою заяву про встановлення факту підтримала, просить розглядати праву без її участі. Заінтересована особа: Комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат» про день та час слухання справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просять розглядати справу без участі їх представника, не заперечують проти заяви [PERSON] щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 05.09.2023 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на Ново-Центральному Баранівському кладовищі в м. Суми знаходиться родинна огорожа, де розташована могила батька заявниці [PERSON] , який помер у 1994 році, що підтверджується листом КП «Спеціалізований комбінат» від 11.08.2023 року за №01-05/375 та схемою поховання. Заявниця здійснила поховання свого батька та доглядає за могилою. Оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] був втрачений, заявниця отримала його дублікат (а.с.9). На звернення [PERSON] до КП «Спеціалізований комбінат» про надання свідоцтва про поховання батька [PERSON] , який був нею похований в родинній огорожі на Ново-Центральному Баранівському кладовищі в м. Суми, їй було відмовлено, так як у заявниці не зберігся оригінал свідоцтва про смерть (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу», після здійснення поховання померлого, виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання/користувачу місця родинного поховання/спеціалізованим комунальним підприємством видається відповідне свідоцтво про поховання. Це свідоцтво дає право пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» свідоцтво про поховання видається виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання), після здійснення поховання. Визначення заявника користувачем родинного поховання необхідне їй для отримання свідоцтва про поховання і подальшої можливості використання своїх прав, передбачених законом як користувача родинного поховання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та необхідність встановити факт здійснення [PERSON] поховання батька [PERSON] , який помер у 1994 році. На підставі викладеного,

Outcome: approved