Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал" заборгованість за Кредитним договором № 102133767 від 08.02.2021 року в розмірі 38 038, 00 грн. (тридцять вісім тисяч тридцять вісім гривень), а також 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору з підстав та мотивів викладених письмово у позові. Ухвалою судді від 24.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов заперечує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.02.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Кредитний договір № 102133767 (а.с. 6-9), згідно з умовами якого Відповідач отримав 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до Кредитного договору № 102133767 а.с. 10) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 10.03.2021. Згідно п. 1.7.1. Кредитного договору № 102133767 від 08.02.2021 Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов?язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов?язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 12). Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем Кредитного договору є Анкета-заява Позичальника (а.с. 13), в якій зазначені особисті дані Відповідача. Після чого, укладенні Кредитний договір було розміщено в особистому кабінсті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням (а.с. 14). Таким чином судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Однак Відповідач взте на себе зобов`язання за договором не виконав. 07.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 70-МЛ/Т від 07.06.2021 року (а.с. 17-21). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги у тому числі і за Кредитним договором N?102133767 від 08.02.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується витягом з ресстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги N?70-МЛ/Т від 07.06.2021 року (а.с.22). Згідно з розрахуноком заборгованості за Кредитним договором сума заборгованості Відповідача становить 30 038 грн., з них:- заборгованість за сумою кредиту становить - 7 000 грн.; заборгованість за відсотками становить - 23 038 грн. Таким чином позивач набув право вимоги до відповідача за зазнченим вище крединтим логовором та заборгованістю у розмірі 30 038 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи\~несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).\~Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, загальний розмір заборгованості становить 38038 грн. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, відпвідач у заяві у якій заперечував вимоги позивача не зазначив мотивів таких заперечень, крім цього, останній не заперечив факту укладення договору та отримання кредитних коштів, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення (а.с. 5), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved