Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 05.06.2009 між ним та відповідачем [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 964. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що між ними припинені фактичні шлюбні стосунки. Вони проживають окремо, спільний побут не ведуть та не мають спільного бюджету. Взаємний інтерес один до одного та почуття взаєморозуміння, взаємопідтримки між ними втрачені, а відтак збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них та інтересам їхньої неповнолітньої доньки. Наразі їх шлюб має виключно формальний характер. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 01.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті постановлено проводити о 12 год 00 хв 21.09.2023 (а.с.15). На призначену дату судового розгляду позивач та відповідач не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Свій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити (а.с.17). Відповідач [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що спільне життя з позивачем не склалося, а тому дійшли спільної згоди про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. На підставі наведеного, просить розглянути цивільну справу без її участі за наявними матеріалами справи. Позов визнає у повному обсязі та просить його задовольнити. (а.с.21-26). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 05.06.2009 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 964. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.9). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.09.2009 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 536,80 грн, а 536,80 грн - стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved