Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом доДоманівської селищної ради, Вознесенського району, Миколаївської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом , посилаючись на те,що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно ,до складу якого входить земельна ділянка розміром 5.25га, що розташована в межах території Доманівської селищної ради Миколаївської області,яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на земельну ділянку серії МК №057173 від 23.11.2004р. За життя, на випадок смерті [PERSON] склала заповіт,яким заповіла належну земельну ділянку позивачці [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 06.06.2013р. Після смерті бабусі, в 2022р. позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав , однак , постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав , що в заповіті не вказано реквізитів документа,що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Приймаючи до уваги те, що у позивача існують перешкоди в оформлені нотаріально права власності на спадщину за заповітом після смерті бабусі , [PERSON] змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] та її представник-адвокат Бороденко Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Доманівської селищної ради - Савін Д.С., в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як відповідач [PERSON] має право на обов"язкову частку у спадковому майні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши суду, що як спадкоємець першої черги за законом, будучи інвалідом дитинства 3 групи він має право на обов"язкову частку у земельній ділянці, тому просить врахувати його права на частину спадкового майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи,суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Після її смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно,що складається з земельної ділянки площею 5.25га в межах території Доманівської селищної ради Миколаївської області,яка належала [PERSON] , померлій [INFO] ,на підставі державного акту на земельну длілянку серії МК №057173,виданий 23.11.2004р.Доманівською РДА. За життя , на випадок смерті, [PERSON] склала заповіт, в якому розпорядилася своєю власністю, а саме-заповіла земельну ділянку [PERSON] , [INFO] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 липня 2021 року встановлено, що приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав,що у заповіті від 06 червня 2013року, зареєстрованого в реєстрі за №1-209, не вказано реквізитів документа про підтвердження права власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. З матеріалів спадкової справи в копіях №4/2022, що заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається,що після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є її діти [PERSON] , [PERSON] ,які від обов"язкової частки в спадщині відмовилися ,про що свідчать їх письмові заяви, та [PERSON] ,який подав до нотаріуса заяву про прийняття обов"язкової частки у спадщині, як інвалід 3 групи з дитинства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235, 1236 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заповіт, складений спадкодавцею був чинний . За змістом ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Відповідач [PERSON] також звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємець обов`язкової долі. Таким чином, відповідач та позивач у визначений чинним законодавством термін звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до положень ст.1241 ЦК України, відповідач [PERSON] , як непрацездатний син спадкодавця, має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері, а саме на частину земельної ділянки площею 5, 25 га. Враховуючи, що спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавці, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то кожному із них належала б 1/3 частина земельної ділянки, а обов"язкова частина- половина цієї частки.. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від обов"язкової частки у спадщини на користь [PERSON] . Обов"язкова частка у спадщині, яку бажає прийняти [PERSON] складає половину частки, яка б належала йому за законом, а саме 1/6 частина земельної ділянки, З урахуванням обов"язкової частки у спадщині, на яку має право [PERSON] , позивач [PERSON] має право на отримання у спадок 5/6 частин від майна, що заповіла їй [PERSON] , Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про часткову доведеність та обґрунтованість позовних вимог, що зумовлює часткове задоволення позову. Оскільки іншим шляхом позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно за заповітом не може, суд вважає можливим визнати за нею право власності на 5/6 частин спірної земельної ділянки. Згідно повідомлення відділу №2 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області інших земельних ділянок за [PERSON] зареєстровано не було.

Outcome: partial