Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Адвокат Бартосевич Богдан Васильович, діючи в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 13 619,62 грн. фактичних витрат в порядку регресу та 4 473,60 судових витрат, які складаються з судового збору та витрат з надання професійної правничої допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» 04.06.2019 року було укладено Договір про споживчий кредит №10/0298-2019, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 43700 грн із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних. 01.12.2018 року між ПАТ «Ощадбанк» та ТДВ «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ.» було укладено Договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286, відповідно до умов якого ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, яким є факт первинного виникнення збитків у страхувальника внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 днів своїх зобов`язань, виплатити страхувальнику страхове відшкодування. З 13.07.2020 відповідач не виконувала своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту 13881,82 грн, що є страховим випадком і ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» 26.10.2020 року виплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування в розмірі 13619,62 грн. Посилається на норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги до [PERSON] на вказану суму. Згодом ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] уклади Договір про відступлення права вимоги (цесії) №01-05 від 20.05.2021 року, відповідно до якого ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» відступило ФОП [PERSON] свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги за укладеними договорами добровільного страхування кредитів. Перелік боржників до яких новий кредитор ФОП [PERSON] має право вимоги зазначені в Реєстрі прав вимог, який є додатком до договору №01-05 від 20.05.2021, серед них є боржник [PERSON] , сума боргу якої складає 13619,62 грн, а право вимоги належить ФОП [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 28.06.2023, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача 21.07.2023 було відкрито провадження у справі, судовий розгляд по суті призначено на 18.08.2023. В зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті судовий розгляд справи по суті було призначено на 14.09.2023. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Пояснила, що в 2019 році брала кредит в ПАТ «Ощадбанк», вчасно сплачувала відсотки за користування кредитом, однак в 2020 році внаслідок сімейних обставин могла виникнути заборгованість по кредиту. Суму кредиту в ПАТ «Ощадбанк» сплатила, про договір добровільного страхування кредиту, укладений між АТ «Ощадбанк» та ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» їй нічого не було відомо, думала, що за кредит повністю розрахувалася. Дослідивши надані докази, вислухавши учасника судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач та ПАТ «Державний ощадний банк України» уклали Договір про споживчий кредит №10/0298-2019 від 04.06.2019 року (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 43700 грн із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних на строк 36 місяців з кінцевим строком повернення до 03.06.2022, а позичальник зобов`язаний належним чином використати та повернути в передбачений кредитним договором строк кредит, відсотки та інші платежі (а.с. 6-11). За умовами Договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі позичальнику з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 3.3.3 даного Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1213,89 грн та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної Договором. Пунктом 3.3.4 Договору передбачено, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів менша розміру, вказаного в п. 3.3.3 Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинн додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2 цього Договору. Як слідує із виписки і підтверджено відповідачем в судовому засіданні [PERSON] вчасно та в обумовленому Договором розмірі сплачувала щомісячні платежі до липня 2020 року, потім внаслідок невиконання обов`язків за кредитним договором з 13.07.2020 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 13881,82 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 738,40 грн, всього 14619,62 грн. АТ «Ощадбанк» та Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Ю.ЕС.АЙ.» 01.12.2018 року уклали Договір добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286, відповідно до умов якого ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, яким є факт первинного виникнення збитків у страхувальника внаслідок невиконання/часткового невиконання позичальниками понад 60 днів своїх зобов`язань, виплатити страхувальнику страхове відшкодування (а.с. 15-19). Одним із додатків до Договору добровільного страхування є Реєстр перелік діючих Кредитних договорів на звітну дату, що укладені установою страхувальника з позичальниками. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом понад 60 календарних днів, настав страховий випадок, про який банк повідомив ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» відповідно до умов договору заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 17.09.2020 за №19/1-2448 (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. На виконання п. 8.1 Договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року АТ «Ощадбанк» направило в страхову компанію заяву від 17.09.2020 року про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» затвердило страховий акт №Черніг10024.09.20-1 та платіжним дорученням №20160 від 26.10.2020 року сплатило АТ «Ощадбанк» страхове відшкодування згідно з договором страхування кредитів [PERSON] в сумі 13619 грн 62 коп (а.с. 21). Оскільки ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів №18.215040.1601-0286 від 01.12.2018 року обов`язки, до ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 13619 грн 62 коп. 20 травня 2021 року між ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] було укладено Договір про уступлення права вимоги (цесії) №01-05, за яким ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» відступило ФОП [PERSON] свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набув права вимоги за укладеними договорами добровільного страхування кредитів. Перелік боржників до яких новий кредитор ФОП [PERSON] має права вимоги зазначені в Реєстрі прав вимог, який є додатком до договору №01-05 від 20.05.2021, серед них є боржник [PERSON] , сума боргу якої складає 13619,62 грн, а право вимоги належить ФОП [PERSON] (а.с. 22-27). Виконання умов Договору про уступлення права вимоги (цесії) №01-05 від 20.05 2021 року підтверджується дублікатом квитанції №0.0.21321036.1 від 20.05.2021 (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до умов Договору про уступлення права вимоги (цесії) №01-05 від 20.05.2021 року право вимоги до [PERSON] щодо виплати відшкодування перейшло до ФОП [PERSON] в розмірі 13619,62 грн. 16.07.2021 року представником ФОП [PERSON] адвокатом Бартосевич Богданом Васильовичем на адресу відповідача було направлено претензію №10024.09.20-1, якою повідомлено відповідача про виплату страховою компанією банку страхового відшкодування в розмірі 13619,62 грн, про зміну кредитора відповідно до Договору про уступлення права вимоги (цесії) №01-05 від 20.05.2021 року та запропоновано [PERSON] відшкодувати фактичні витрати в порядку регресу в добровільному порядку на вказані в претензії реквізити (а.с.29). Дану претензію [PERSON] отримала 31.07.2021 року (а.с. 30), грошових коштів не сплатила. Вирішуючи спір у даній справі, суд дійшов висновку, про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оскільки ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.», виконавши свої зобов`язання за договором страхування та здійснивши виплату страхового відшкодування, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми, потім переуступило свою вимогу у розмірі 13619,62 грн ФОП [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат в порядку регресу підлягають задоволенню. Судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп покладається на відповідача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Крім того, враховуючи, що відповідач визнала позов у повному обсязі та враховуючи вимоги ст.ст. 133, 137 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4400 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано до суду Договір про надання професійної правової допомоги №5 від 20.05.2021 року, укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , акт приймання-передачі послуг професійної правової допомоги №4/04-Б від 05.04.2023 року з описом наданої правничої допомоги, витраченого часу та вартості та платіжну інструкцію №689 про сплату 4400 грн. Розмір витрат на правову допомогу суд вважає розумним та необхідним, факт оплати і суму підтверджено належними та допустимими доказами. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, з відповідача необхідно стягнути сплачені позивчем та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4400 грн.

Outcome: approved