Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

29 серпня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що між [PERSON] і [PERSON] 17 січня 2013 року зареєстровано шлюб.\~ Сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . На цей час діти проживають із відповідачем і спір про їх місце проживання відсутній. З липня 2023 року подружжя припинило спільно вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки позивач не бажає, у зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримав повністю. Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї надійшла телефонограма, в якій вона прохає суд розглянути справу без її участі. Позов визнала. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 17 січня 2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 09. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Спір про місце проживання дітей відсутній. Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не- можливе, оскільки сторони в липні 2023 року припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом установлено, що позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище. З урахуванням думки відповідача, після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то з неї, на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків стягнути з державного бюджету на користь позивача.

Outcome: approved