Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05.08.2023 представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина при виконанні трудових обов`язків, в якій просить стягнути з відповідача 500000,00 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з смертю її сина [PERSON] . Вказує, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який працював на підприємстві відповідача на посаді помічника машиніста тепловоза, мав загальний стаж роботи 5 років, та [INFO] під час виконання своїх трудових обов`язків внаслідок нещасного випадку - помер. Згідно акту форми Н-1 з [PERSON] стався нещасний випадок [INFO] о 3 годині 40 хвилини, та відповідно до якого смерть наступила від сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок з переломами кісток скелету, забоєм внутрішніх органів, внутрішньочерепною травмою, яка ускладнилась шоком, що підтверджується як макроскопічними даними при розтині трупу так і даними додаткових методів дослідження та медичної документації: вид події: транспортна подія на залізничному транспорті; у відповідності до п. 7 причини настання нещасного випадку: основна - організаційна причина - недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл; супутні: технічна: - незадовільний технічний стан транспортних засобів загального користування, незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території; організаційна причина - невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці. Зазначає, що внаслідок смерті сина, нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв`язку із смертю близької людини, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Таким чином, втрата сина призвела до сильного душевного болю та глибоких моральних страждань, нервового потрясіння, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу та психологічному дискомфорті. Вважає, що смертю сина позивачу завдано моральну шкоду, яку вона простить стягнути з відповідача в розмірі 500 000 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. 25.08.2023 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Єгорова О.Ю. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що син позивача [PERSON] , працював на підприємстві відповідача помічником машиніста тепловоза, та 03.04.2023 о 03-40 год. з ним стався нещасний випадок, від отриманих травм він помер. Згідно акту форми Н-1 з [PERSON] стався нещасний випадок [INFO] о 3 годині 40 хвилини, та відповідно до якого смерть наступила від сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок з переломами кісток скелету, забоєм внутрішніх органів, внутрішньочерепною травмою, яка ускладнилась шоком, що підтверджується як макроскопічними даними при розтині трупу так і даними додаткових методів дослідження та медичної документації: вид події: транспортна подія на залізничному транспорті; у відповідності до п. 7 причини настання нещасного випадку: основна - організаційна причина - недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл; супутні: технічна: - незадовільний технічний стан транспортних засобів загального користування, незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території; організаційна причина - невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці. Відповідно до п. 8 Акту встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, а саме: [PERSON] - директор ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», [PERSON] - начальник дільниці ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», [PERSON] - майстер ТОВ «ДНОПРМТРАНС», [PERSON] - начальник зміни УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», [PERSON] , [PERSON] - машиніст тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК», [PERSON] . Виходячи з чого, вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між ПрАТ «Півн ГЗК», та діями що призвели до гибелі [PERSON] . Окрім цього вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенні, у зв`язку з тим що до позовної заяви не надано медичні документи, які б підтверджували позивачем стресових, агресивних і других негативних проявів стану її здоров`я, тобто не доведений факт спричинених моральних страждань, спричинених смертю [PERSON] , що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві. Що стосується розміру відшкодування за моральну шкоду у сумі 500 000,00 грн., яку просить стягнути позивач, то, з точки зору відповідача, вона є завищеною та має бути не більшим за достатній для розумного задоволення вимог заявника і не має призводити до його неістотного збагачення. Просить врахувати, що встановлено винних осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та юридичних осіб ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», ТОВ «ДНОПРМТРАНС», та відносно даного факту триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №12023041760000230 від 03.04.2023, тому встановлення вини ПрАТ «ПівнГЗК» є передчасним. Таким чином, просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , записано [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 576 (а.с. 5). Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 03.04.2023 о 03-40 год. на ПрАТ «ПівнГЗК», обставини, за яких стався нещасний випадок: з 19-40 год. до 19-55 год. начальник зміни ПрАТ «ПівнГЗК» [PERSON] видав наряд машиністу тепловоза [PERSON] та помічнику машиніста тепловоза [PERSON] на обслуговування тепловоза ТЕМ-2 госп. №81, виконання маневрової роботи на залізних станціях УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», навантаження готової продукції по рудозбагачувальної фабрики №1, рудозбагачувальної фабрики №2 та цеху виробництв окатишів №2, виконання господарчих робіт на коліях станцій УЗТ. З 20-00 год. до 20-30 год. [PERSON] та [PERSON] виконали прийом зміни на тепловозі ТЕМ-2 госп. №81, який знаходився на третій колії залізничної станції «Навантажувальна» ПрАТ «ПівнГЗК»: оглянули стан обладнання, зробили відповідні записи в книзі прийому-здавання зміни та доповіли про готовність диспетчеру зміни залізничної станції «Навантажувальна» [PERSON] . З 21-00 до 23-00 год. виконували маневрову роботу по залізничній станції «Концентратна», яка полягала у формуванні партії напіввагонів для відправлення на залізничну станцію «Навантажувальна». О 23-00 год. рухомий склад, сформований з тепловоза ТЕМ-2 госп.№81 та 38 навантажених напіввагонів було відправлено на залізничну станцію «Навантажувальна». О 23-30 год. рухомий склад було доповнено 17 навантаженими напіввагонами , та о 00-30 год. рухомий склад було відправлено на залізничну станцію «Терни» АТ «Українська залізниця». Після повернення з залізничної станції «Терни» з 01-00 год. до 03-00 год. тепловоз ТЕМ-2 госп. №81 виконував маневрову роботу по залізничним станціям «Концентратна» та «Навантажувальна» по перестановці напіввагонів. Згідно пояснювальної записки машиніста тепловоза [PERSON] та розшифровкою запису переговорів: приблизно о 03-30 год. після повернення тепловоза резервом зі станції «Концентратна» на станцію «Навантажувальна», він отримав команду по радіозв`язку від диспетчера [PERSON] на перестановку п`яти порожніх напіввагонів під обробку вантажника ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» з колії №8 станції на колію № 5, які знаходились там в очікуванні проведення маневрової роботи. О 3-30 год. після причеплення тепловоза ТЕМ-2 госп.№81 до складу 5 напіввагонів по колії №8 помічник тепловоза [PERSON] з`єднав гальмівні рукава тепловоза в першого напіввагона, прибрав гальмівні башмаки, якими був закріплений маневровий склад, повернувся в кабіну керування тепловозом та доповів машиністу про відсутність можливості огляду проведення огляду вагонів на предмет безпеки руху та збереження рухомого складу тому що узбіччя колії № 8 глиняне і у зв`язку із дощем стало важкопрохідним. Локомативна бригада прийняла рішення оглянути вагони за стрілочним переводом №22, після чого [PERSON] спрямував рухомий склад по приготованому маршруту залізничної колії №8 за стрілочний перевід №22. Під час проїзду по стрілочному переводу №22 [PERSON] зупинився, а [PERSON] зійшов з локоматива зі сторони помічника машиніста, тим часом машиніст продовжив ведення рухомого складу за стрілочний перевід №22. Згідно з розшифровкою запису переговорів о 03 год. 34 хв. 02 с. помічник подав команду машиністу по радіозв`язку про відстані, на яку необхідно заїхати за стрілочний перевод №22 «8 один», що означало, що рухомий склад повинен заїхати за стрілочний перевід №22 відстань, яка дорівнює одному напіввагону. О 03 год. 34 хв. 15 с. склад заїхав за стрілочний перевод №22, помічник машиніста [PERSON] продублював по радіозв`язку знаходження рухомого складу за стрілочним переводом -«Сургуч 81 за 22-ю заехали», машиніст зупинив рухомий склад. В той же час, диспетчер зміни [PERSON] по радіозв`язку повідомила про готовність маршруту від стрілочного переводу №22 на залізничну колію №5 «на пітм готов Сургуч 81». О 03 год. 34 хв. 19 с., помічник машиніста тепловоза по радіозв`язку дав дозвіл [PERSON] на осаджування рухомого складу в бік залізничної колії №5 «пятий. Осаживай 81». О 03 год. 35 хв. 20 с. машиніст здійснив осаджування маневрового складу вагонами вперед. О 03 год. 35 хв. 30 с. [PERSON] під час руху потягу від стрілочного переводу в бік залізничної колії № 5 відчув різкий поштовх рухомого складу, прийняв заходи до гальмування, зійшов з локомотива і направився в бік напіввагонів, так як з кабіни обзору вагонів не було. Приблизно о 03-40 год., підійшовши до хвостового напіввагону №57447229 [PERSON] побачив, що хвостовий напіввагон перекинувся набік, помічника машиніста при цьому ніде не було видно, машиніст кликав [PERSON] , але той не відповідав. [PERSON] зателефонував начальну зміни [PERSON] та доповів, про те що сталося. На місце події були викликані рятівники ДВГЗ ДСНС України, та о 12-55 год. рятівники за допомогою двох вантажопідйомних кранів на залізничному ходу був піднятий кузов перекинутого напіввагону, вилучено тіло потерпілого [PERSON] та передано працівникам поліції (а.с. 7-18). Відповідно до висновку комісії у Акті Н-1 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: [PERSON] - директор ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору пілряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. [PERSON] - начальник дільниці ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору підряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. [PERSON] - майстер ТОВ «ДНОПРМТРАНС»,не виконав у встановлені терміни заходи необхідні для усунення виявлених несправностей, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства відповідно до технічних вимог , які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу, не здійснив своєчасно виконання виробничих завдань з поточного обслуговування та ремонтуверхньої будови колії. [PERSON] - начальник зміни УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК» допустив до експлуатації напіввагони, які мали несправності: перекіс кузова та порушення величини зазорів ковзунів, не здійснив контроль за ходом підготовки вагонів. [PERSON] - начальник станції ЦЗЗТ УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», не контролював виконання термінів усунення виявлених несправностей колійного господарства згідно акту проведеного комісійно-місячного огляду працівниками підрядних організацій, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. [PERSON] - машиніст тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК» допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм. [PERSON] - помічник машиніста тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК», порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм (а.с. 23-25). З Акту Н-1 вбачається, що згідно листа КРВКЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 15.05.2023 №371: «Смерть його настала від несумісної з життям сполученої тупої травми голови, тулубу та кінцівок з множинними переломами та розтрощенням кісток скелету, ушкодження внутршніх органів. Згідно з МКХ - код основної причини смерті - Т04 .8. Код зовнішньої причини захворюваності та смертності - W23 . При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені.» (а.с. 19). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави. Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що передбачено ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Згідно ст.179 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Так, внаслідок смерті сина, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає, у зв`язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Так, з висновку комісії в Акті Н-1 вбачається, що нещасний випадок з помічником машиніста тепловоза [PERSON] визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 23). Оскільки смерть [PERSON] сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого [PERSON] , допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальму, чим порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, що призвело до нещасного випадку та його загибелі. Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок смертельного нещасного випадку на виробництві, підлягають частковому задоволенню, також при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 450 000,00 грн. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди спричиненої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4500 грн., що становить один відсоток ціни позову. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України,

Outcome: partial