Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] в м. Самбір Львівської області помер її батько [PERSON] . На момент смерті, батько був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте фактично проживав із позивачкою за адресою [ADDRESS] понад п`ять років до дня смерті. Позивачка піклувалась про нього, оскільки батько хворів на туберкульоз та перебуваючи у похилому віці 81 потребував постійної сторонньої допомоги. За життя батько позивачки склав заповіт 21 травня 2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі №1849. Даним заповітом її батько розпорядився своїм майном на користь відповідача [PERSON] , а саме заповів йому житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Проте відповідач не бажає оформляти спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та відмовляється від спадкового майна. Крім зазначеного майна, [PERSON] належали земельні ділянки, які не входять до маси спадкового майна, передбаченого у заповіті: - площею 0, 1787га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0098 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №481292 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0, 2101га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0099 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №481293 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0,1156га кадастровий номер 4624282200:02:004:0002 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№481291 виданого 26 травня 2008 року. Крім того, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,14га розташованої у с. Язи Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , якій дана земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ № 036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653. Нотаріус не прийняв від позивачки заяву про прийняття спадщини, оскільки вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька. Нотаріусом Самбірської ДНК Поливка В.І. була заведена спадкова справа 02.12.2011 року № 52097878 після смерті [PERSON] по що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73433288 від 02.08.2023 р. Проте у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька позивачці відмовлено з тих підстав, що факт постійного проживання з батьком та відповідно факт прийняття нею спадщини за законом вона не підтвердила відповідними довідками. Враховуючи викладене та подані документи, позивачка просить суд встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою [ADDRESS] , на момент відкриття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельні ділянки: - площею 0, 1787га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0098 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№481292 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0, 2101га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0099 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№481293 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0,1156га кадастровий номер 4624282200:02:004:0002 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№481291 виданого 26 травня 2008 року; - площею 1, 14га розташованої у с. Язи Самбірського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла та якій дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ № 036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653; а також визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, представник позивачки адвокат Стецяк В.М. подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та її представника адвоката. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, де позовні вимоги та усі зазначені обставини, що є підставою для позову визнає в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення рішення у відповідності до ст. 206 ЦПК України. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Просить розгляд справи проводити за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] у м. Самбір Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України,\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із копії заповіту, посвідченого 21 травня 2008 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. та зареєстрованого в реєстрі №1849 відомо, що [PERSON] , житель [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого, належні йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, надану для обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , заповів своєму внуку [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки я фактично проживала з батьком на момент його смерті, то прийняла спадщину за законом після його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Із довідки виданої Самбірським МБТІ №1524 від 31.07.2023 року відомо, що [PERSON] належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 26.11.2002 року за реєстром №2 -1536 (а.с. 18). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , відомо про схему розташування будівель та споруд, назву будівель та споруд, план, експлікацію приміщень, характеристику будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 20-24). Проте відповідач [PERSON] не бажає оформляти спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та відмовляється від спадкового майна. Крім зазначеного майна, [PERSON] належали земельні ділянки, які не входять до маси спадкового майна, передбаченого у заповіті: - площею 0, 1787га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0098 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №481292 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0, 2101га розташованої у с. Язи з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 4624282200:02:004:0099 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №481293 виданого 26 травня 2008 року; - площею 0,1156га кадастровий номер 4624282200:02:004:0002 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД№481291 виданого 26 травня 2008 року (а.с. 26-28). Крім того, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,14га, розташована у с. Язи Самбірського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] (а.с. 14), якій дана земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II -ЛВ №036992 виданого Самбірською РДА 23.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8653 (а.с. 29). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.12.1954 року про що у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області вчинено актовий запис №252, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00036094022 від 08.07.2022 року (а.с. 16). Згідно копії заповіту, посвідченого 26.11.2002 року державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори Петляк А.А. відомо, що на підставі заповіту, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою 22.04.1987 р. за реєстровим № 479, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку та господарських будівель і споруд, що що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано повторно, серії [NUMBER] , де вказано, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб, яке видане повторно, серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] 28.02.1976 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 10-11). Нотаріусом Самбірської ДНК Поливка В.І. були заведена спадкова справа 02.12.2011 року № 52097878 після смерті [PERSON] по що видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73433288 від 02.08.2023 р. (а.с. 15). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову ірактику у справах про спадкування» № 7 від 30.05 2008р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вказує позивачка у поданій до суду заяві, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , проте фактично проживав із нею за адресою [ADDRESS] понад п`ять років до дня смерті, позивачка піклувалась про батька, який хворів на туберкульоз та перебуваючи у похилому віці 81 потребував постійної сторонньої допомоги. Відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , визнає наведені позивачкою обставини, також він в повному обсязі визнає заявлений до нього позов та обставини, що є підставою для позову. Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсугності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення,"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При співставленні усіх наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що вимога [PERSON] про встановлення факту її постійного проживання із спадкодавцем за адресою [ADDRESS] на момент відкриття спадщини є підставною та підлягає до задоволення. Встановлення наведеного факту має для позивача юридичне значення, так як необхідне для оформлення спадщини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу \~України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Беручи до уваги вищенаведене, позов [PERSON] в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на інше майно, вказане в позові, тобто на житловий будинок і земельні ділянки, також підлягає до задоволення, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами. Відповідач позов визнає та згідний на його задоволення.

Outcome: approved