Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Полтавський районний суд Полтавської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] , у 2009 році було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2013 року народження. 14 березня 2015 р., шлюб було розірвано. Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 червня 2015 р. - відповідачу [PERSON] призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Діти позивача проживають разом з нею та її теперішнім чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідача всі вісім років зовсім не цікавила доля дітей, їх успішність в школі та стан здоров`я, має заборгованість зі сплати аліментів на 27.03.2023 року ця сума складає - 468424,15 грн. Донька [PERSON] - 2013 року народження, знаходиться в онкогематологічномувініленні з 21.02.2019 р. і по теперішній час. Батько здоров`ям дитини не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Відповідач ніяким чином не цікавиться життям дітей в школі, їх станом здоров`я, а також оздоровленням дітей. Зовсім не приділяє уваги навчанню дітей, ігнорує підготовку дітей до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, зовсім не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хто такий взагалі батько. Діти знаходиться на повному утриманні позивача, а також її чоловіка [PERSON] . У зв`язку з вищезазначеним, позивач прохає позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.05.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.06.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзиву, заяв чи клопотання не подавав. Тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Третя особа просила проводити розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 23.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого, змінено прізвище позивача на « [PERSON] », у подальшому 04.03.2015 шлюб розірвано (а.с.16,17). 16.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого змінено прізвище позивача на « [PERSON] » (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] ( а.с. 13-15), які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 21). Встановлено, що заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05.06.2015 з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] ( а.с. 18). Заборгованість зі сплати аліментів складає 468424,45 грн (а.с. 34). Згідно довідки №60 від 27.04.202, виданої Михайлівським ліцеєм Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, батько [PERSON] з педагогами Михайлівського ліцею протягом 2022-2023 навчального року контакту не підтримував, успішністю дітей не цікавився, батьківські збори не відвідував. Вихованням дітей займалася мати (а.с. 29). Відповідно до характеристик Михайлівського ліцею Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №36 від 31.03.2023, №37 від 31.03.2023, №39 від 03.04.2023, мати приділяє належну увагу вихованню дітей, підтримує постійний зв`язок зі школою (а.с. 30-32). Згідно довідки від 26.04.2023, виданої Михайлівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, батько [PERSON] не приймає участі в оздоровленні та лікуванні дітей. Рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 07.06.2023 року №88 вирішено затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 50-52). Відповідно до ч.7та ч.8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст.18,27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер, разом з тим, виходячи із судової практики в означеній сфері, невиконання батьківських обов`язків слід трактувати по-різному. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли матір або батько ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Проте несплата аліментів на утримання дитини повинна мати постійний характер (від 6 місяців) та доведення потребує той факт, що батько або матір не просто не мають коштів на сплату аліментів, але усіляко ухиляються від їх сплати, а також не спілкуються з дитиною, не беруть участі у її вихованні. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , зв`язку з ухиленням нею від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», мати дитини самоусунулася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітнього, його виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток. Встановивши дані обставини, враховуючи інтереси малолітніх дітей, приймаючи до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved