Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

У квітні 2020 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 130173,85 грн., а також - судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг «Monobank» від 15.01.2018 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний/картковий рахунок у розмірі 75000,00 грн. Відповідач не виконуває умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 20.02.2020 утворилась заборгованість перед банком в сумі 176010,48 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 130173,85 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 05.06.2023 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2020 року по справі за позовом\~\~Акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, скасовано. 20.06.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив таке. Як зазначає позивач, відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим, підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2018року Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 75 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Так, в матеріалах справи наявна Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2018 року, з якої вбачається, що відповідач просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проте позивачем не надано доказів, які б підтверджували відкриття відповідачу рахунку, видачу платіжної картки, строк її дії, не долучено до матеріалів справи додаток до Договору із зазначенням розміру кредитного ліміту, який було встановлено та на який міститься посилання в Анкеті-заяві. В анкеті-заяві від 15.01.2018 року, підписаній сторонами, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості з пені та комісії, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, тарифи картки «МоноБанк». Проте, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, тарифи картки «МоноБанк», які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача. Матеріали справи також не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними. Таким чином, вказані Тарифи з обслуговуваний кредитних карг «МоноБанк», Умови обслуговування рахунків фізичної особи, паспорт споживчого кредиту но можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 15.01.2018 року. Відтак, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягненим пені та комісії.?Позивачем не надано належні та допустимі докази щодо наявної заборгованості за кредитним договором в заявленому розмірі. Оскільки відповідач не погоджувала сплату відсотків за користування кредитними коштами за договором від 15.01.2018 року, вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, натомість дана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, а тому просить у задоволенні позовних вимог банку відмовити. 05.07.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому позивач підтримує заявлений позов, а доводи відповідача вважає безпідставними. Вказав, що кредитний договір між АТ Універсал Банк та Відповідачем , у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. На виконання ст. 9 Закону України Про споживче кредитування та ст. 15 Закону України Про захист прав споживачів першим кроком при реєстрації у мобільному додатку Monobank є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК при надання банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT УНІВЕРСАЛ БАНК генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку Monobank OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором про надання банківських послуг Monobank, у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Кредитний договір між AT "Універсал Банк" та Відповідачем разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком Боржнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису Відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису (вищезазначену позицію повністю підтвердив Чернігівський апеляційний суд постановою від 17.01.2022 року по справі № 740/2548/21, Черкаський апеляційний суд постановою від 31.12.2021 року по справі № 697/302/20). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N0 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N0 127/33824/19. 15.08.2023 року представник відповідача через канцелярію суду надала заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає. Щодо доводів банку про досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Проте, позивач не надав доказів того, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Монобанк», паспорт споживчого кредиту, підписані у спосіб, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Посилання банку нате, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, є необґрунтованими. Оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів ст. 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку. Вказані відсотки, пеню та комісію банк самовільно нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості, оскільки письмового узгодження про них між сторонами не відбулось, а також безпідставно спрямовував кошти на їх погашення, зокрема, за рахунок кредитних коштів, збільшуючи тіло кредиту необгрунтовано. Так, із наданого банком розрахунку та виписки по особовому рахунку за період з 15.01.2018 \~ \~ \~ \~року по 20.02.2020 року вбачається, що банком нараховувались та з рахунку автоматично списувались відсотки за користування кредитом: за листопад (01.12.2018) - 5510,70 грн. за жовтень (01.11.2018) - 5339,44 грн. за вересень (01.10.2018) - 4857,60 грн. за серпень (01.09.2018) - 2390,17 грн. за липень (01.08.2018) - 2267,48 грн. за червень (01.07.2018) - 1747,89 грн. за травень (01.06.2018) - 1554,84 грн. за квітень (01.05.2018) - 903,98 грн. за березень (01.04.2018)-710,81 грн.А всього банком списано відсотків 25 682,91 грн. Зазначені списання з рахунку відповідача на загальну суму 25 682,91 грн. здійснювалися банком безпідставно, результатом чого стало неправомірне збільшення суми тіла кредита Таким чином, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із нарахуванням банком відсотків, які неправомірно були включені до тіла кредиту. Внесені відповідачем кошти на погашення кредиту зараховувались в тому числі як відсотки. Банк не надав докази того, що між ним та відповідачем були погоджені умови щодо сплати відсотків.? В судове засідання представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] , будучи повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, від уповноваженого представника відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.01.2018 року між\~\~Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 75000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У своїй анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2018, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 75 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . З Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2018 року, вбачається, що відповідач просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. В анкеті-заяві від 15.01.2018 року, підписаній сторонами, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" вбачається, що станом на 20.02.2020 за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" від 15.01.2018 наявна заборгованість на загальну суму\~ 176010,48 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 59550,57 грн.; заборгованість за пенею та комісією- 70623,38 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п.2, 3 Анкети-заяви). Підписанням Анкети-заяви [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6). До Анкети-заяви Банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank. Матеріалами справи встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано відповідачкою. У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після підписання Анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів. Із матеріалів справи вбачається, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконувала несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно із ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач активно користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що також підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк», не довела відсутність заборгованості. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 та 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Разом з цим, в анкеті-заяві позичальника від 15.01.2018 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи право на нарахування неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 15.01.2018 року, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnоbanк, чинна редакція яких затверджена Протоколом Правління, тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення вартості кредиту, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15). Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи, Умови та Паспорт споживчого кредиту у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnоbanк, Паспорта споживчого кредиту та Тарифів, а також відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, комісії надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnоbanк, Паспорт споживчого кредиту та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів mоnоbanк, чинна редакція яких затверджена Протоколом Правління, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Не містить укладений у вигляді Анкети-заяви договір від 15.01.2018 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.01.2018року, суд вважає, що підлягає стягненню лише заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором. При цьому, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, банком здійснювалось нарахування та списання відсотків у розмірі 38,4 % (поточна ставка) та 76,8 % (прострочена ставка), за рахунок кредитних коштів та коштів внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, вказані відсотки, пеню та комісію банк нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості необґрунтовано, оскільки письмового узгодження про них між сторонами не відбулось, а також безпідставно спрямовував кошти на їх погашення, зокрема, за рахунок кредитних коштів, збільшуючи тіло кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 15.01.2018 станом на 20.02.2020 відповідач має заборгованість на загальну суму 130173,85 грн., яка складається з наступного: 59550,47 грн. за тілом кредиту; 70623,38 грн. за пенею та комісією. Так, із наданого банком розрахунку та виписки по особовому рахунку за період з 15.01.2018року по 20.02.2020 року вбачається, що банком нараховувались та з рахунку автоматично списувались відсотки за користування кредитом: за листопад (01.12.2018) - 5510,70 грн. за жовтень (01.11.2018) - 5339,44 грн. за вересень (01.10.2018) - 4857,60 грн. за серпень (01.09.2018) - 2390,17 грн.за липень (01.08.2018) - 2267,48 грн. за червень (01.07.2018) - 1747,89 грн. за травень (01.06.2018) - 1554,84 грн. за квітень (01.05.2018) - 903,98 грн. за березень (01.04.2018)-710,81 грн., а всього банком списано відсотків на загальну суму 25 682,91 грн Таким чином, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із нарахуванням банком відсотків, які неправомірно були включені до тіла кредиту. Внесені відповідачем кошти на погашення кредиту зараховувались в тому числі як відсотки. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 70623,38 грн., є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15.01.2018 року вбачається, що відповідачем у добровільному порядку погашався наданий кредит, зокрема, сплачено відсотків на загальну суму - 25682,91 гри. сума погашення за наданим кредитом - 92726,00 грн.,а всього 118 408,91 грн. У постанові Верховного Суду від 09.01.2020 року у справі № 643/5521/19 зазначено, що: «Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Посилання банку на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, є необгрунтованими, оскільки такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів ст. 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку. Щодо посилання банку на Умови та правила надання банківських послуг в частині нарахування відсотків та неустойки. Банком не надано підписаних відповідачем Умов обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифів картки «Монобанк», паспорту споживчого кредиту. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи, на які посилається позивач, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 15.01.2018 року містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»), Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.» Вказана правова позиція також знайшла відображення у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 року у справі №697/302/20. Крім того, надані Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Паспорт споживчого кредиту «Картка Монобанк» носить інформативний характер та передує укладенню договору, але не підмінює його. На його підставі саме і визначаються в подальшому істотні умови кредитного договору. На це вказує, зокрема, що у Паспорті вказано: «умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо». Отже, Паспорт споживчого кредиту «Картка Монобанк» не є складовою частиною договору, а передує його укладенню між банком та споживачем. Тому визначені в ньому умови не можна вважати узгодженими умовами кредитного договору та спиратись на них для нарахування складових заборгованості, а також спрямовувати кошти відповідача на їх погашення. Оскільки відповідач не погоджувала сплату відсотків за користування кредитними коштами за договором від 15.01.2018 року, внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судом встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення простроченої суми по кредиту, з врахуванням\~ст.13 ЦПК України\~в межах заявлених вимог. Виходячи із меж заявлених вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33867,56 грн. (сума боргу за тілом згідно позовної заяви та меж заявлених вимог- 59550,47 грн. 25682,91 грн. списані в якості відсотків), з огляду на вказане позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з підстав їх недоведеності. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, - 2 102, 00 гривні судового збору в порядку\~ст.141 ЦПК України\~також підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 546,94 грн. (задоволено 26,02% вимог)

Outcome: partial