Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

20 грудня 2022 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до 55 Управління начальника робіт про стягнення заробітної плати та середнього розрахунку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов мотивує тим, що з 28.12.2022 року по 31.08.2022 року працював на посаді сторожа 55 Управління начальника робіт. В день звільнення, 31.08.2022 року з ним не був проведений розрахунок та не виплачено заробітну плату, у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути 40 230,05 грн. заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2022 року по день прийняття рішення по справі. Ухвалою суду від 25.04.2023 року позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2022 року по день прийняття рішення по справі, залишено без розгляду. Щодо позовних вимог про стягнення заробітної плати, постановлено рішення. 10.05.2023 року позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу від 25.04.2023 року про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04.07.2023 року ухвалу від 25.04.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.12.2022 року [PERSON] працюв сторожем 55 Управління начальника робіт. 31.08.2022р. він був звільнений з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін. В день звільнення відповідач не провів із ним розрахунок, не виплатив заробітну плату та не видав трудову книжку. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Рішенням суду від 25.04.2023 року стягнуто з 55 Управління начальника робіт на користь [PERSON] 40 230 грн. 05 коп. нарахованої але не виплаченої заробітньої плати. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2022 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В день звільнення 31.08.2022р. відповідач не виплатив позивачу заробітну плату та не видав трудову книжку. Заробітна плата стягнута з відповідача на підставі рішення суду. В зв`язку з наведеним у позивача виникло право на стягненння з відповідача середнього заробітку за період з 01.09.2022р. (наступний день за звільненням відповідно до ст. 241-1 КЗпП України) по день постановлення рішення суду, тобто 14.09.2023 року. Оскільки середньомісячний розмір заробітної плати становить 8 084 грн., а затримка повного розрахунку при звільненні склала 12 місяців, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 97 008 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: approved