Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк терміном два місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що він є онуком [PERSON] , яка проживала у будинку, який належав їй на праві власності, користувалася ним, здійснювала за ним догляд за адресою: [ADDRESS] . Позивач проживав у будинку батьків на сусідній вулиці і часто приходив та допомагав бабці, так як вона проживала сама. В подальшому коли бабця через свій поважний вік та стан здоров`я\~ не могла сама поратися по господарству, доглядати за будинком, обслуговувати себе, він перейшов до неї проживати. Тобто, він весь час\~ здійснював догляд за [PERSON] , опікувався нею,\~підтримував будинок у належному стані, а тому вона говорила, що оскількивін її доглядає,\~то вона віддає будинок, який є в її власності, йому. Позивач знаючи, що це його майно, здійснював за ним догляд, проживав разом з бабцею і продовжує користуватися будинком вже і після її смерті, яка настала [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. У встановлений законом шестимісячний термін він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки\~ ще за свого життя [PERSON] віддала йому домоволодіння в с. Тисів, і він ним користувався, тому вважав, що це вже його майно. Переглядаючи нещодавно документи, які залишилися після смерті баби, він виявив заповіт від 05 червня 2001 р., яким остання заповіла йому все своє майно, з чого б воно не складалося і яке буде їй належати на день смерті. Про\~ існування вказаного заповіту до цього часу він не знав, так як баба нічого про нього не говорила. Зазначає, що після смерті бабці особа, уповноважена на вчинення нотаріальних дій (секретар Тисівської сільської ради), яка посвідчувала заповіт, не сповістила його про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на нього, а тому він не знав про нього і у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини. Хоча відповідно до положень\~статті 63 ЗУ «Про нотаріат»\~ нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Виявивши заповіт, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але отримав відмову у звязку з пропуском встановленого строку (6 місяців). Вважає, що ним з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини після смерті баби, оскільки він був необізнаним про наявність заповіта, складеного на його користь, спадкова справа після смерті баби не заводилася, й відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, вважає, що ним з поважних причин пропущено строк на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року витребувано у завідувача Долинської державної нотаріальної контори Ігнатової Т.О. спадкову справу щодо померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено судовий розгляд справи. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Болехівської міської ради в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у їх відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальними правами подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасником розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи,\~ [PERSON] на праві власності належав будинок по [ADDRESS] , відповідно до довідки Тисівського старостинського округу від 20 червня 2023р. За життя\~05\~червня 2001\~року [PERSON] \~(баба)\~склала заповіт,\~яким все\~своє майно\~заповіла позивачу. Заповіт не змінений і не скасований. [INFO] [PERSON] померла,\~\~внаслідок чого відкрилась спадщина на все належне їй майно. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, про одруження і про смерть. Бажаючи оформити свої спадкові права на спадкове майно після смерті баби [PERSON] звернувся до нотаріальної контори. Постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. від 08 липня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину заповітом після смерті бабці, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки з Спадкового реєстру від 08 липня 2023 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що на час розгляду даного позову, заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 05 червня 2001 року на користь [PERSON] (внука) не оспорено та він є чинним. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України, встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення. Відповідно до пунктів 2.3 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов`язок перевірити за даними спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. У справі, яка переглядається, суд встановив, що нотаріусом не вчинено усіх необхідних дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, не здійснено виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Неповідомлення нотаріусом спадкоємця про відкриття спадщини, не вчинення дій щодо його виклику, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, на що посилається сторона у справі, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини у випадку спадкування за заповітом, з огляду на можливу необізнаність спадкоємця заповіту про його наявність (Постанова КЦС ВС від 26.11.2021 у справі № 371/1142/19). А тому, встановивши, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, враховуючи виявлення волі заповідача, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved