Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.08.1987 року завідуючим відділом (бюро) записів актів громадянського стану, заявник народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї № 356 від 11.12.1998 р. за за адресою [ADDRESS] , проживав [PERSON] , [INFO] . 11.12.1998 року наймач [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] , звернувся до Директора міського центру приватизації державного житлового фонду із заявою про приватизацію вказаної квартири на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Розпорядженням Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду від 18.01.1999 № 3051 було вирішено передати у приватну власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 18.01.1999 року Головним управлінням економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло за реєстраційним номером [NUMBER] , а саме на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Таким чином, під час видачі правовстановлюючого документа було допущено помилку у прізвищі, і замість вірного « [PERSON] » було помилково вказано « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ [INFO] батько заявника - [PERSON] , [INFO] , помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). \~ \~ \~ \~На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 05.10.2021 року. \~ \~ \~ \~05.10.2021 року заявник звернувся до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, внаслідок чого 05.10.2021 року П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1134/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] \~ \~ \~ \~15.05.2023 року заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва на спадщину. \~ \~ \~ \~Однак, 01.12.2021 року постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Відмовляючи заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус посилався на те, що згідно з правовстановлюючим документом власником квартири [ADDRESS] є «Моральов С.С.», а згідно свідоцтва про смерть спадкова справа № 1134/2021 була заведена після смерті « [PERSON] », прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » є нетотожними, а тому неможливо встановити належність правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як визначено у ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як на тому наголошено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, що при розгляді справ про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті свого батька. При цьому, суд зазначає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа спадкодавцю, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація його права на спадкування, наявність спору про право судом не встановлено. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] і на час смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.01.1999 року за реєстровим № 5-99-162608 на ім`я [PERSON] , [INFO] . За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved