Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

07.04.2023 року позивач АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування вартості недоврахованої електричної енергії в розмірі 34 115 грн. 80 коп., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір на користування електричною енергією для населення №2711012. Згідно свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електричною енергією на власні побутові потреби та є споживачем електричної енергії. 26.07.2022 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою [ADDRESS] представником електромереж було виявлено порушення ПРРЕЕ та складено Акт про порушення № Дн 002958, яким зафіксовано «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано алюмінієвим дротом перерізом 2,5 мм.кв. від ЛЕП 0,4 кв відкрито. При включенні навантаження імпульси відсутні, покази лічильника не змінюються, лічильний механізм розрахункового лічильника не враховує спожиту електричну енергію. Порушення продемонстровано споживачу». Акт складено за участю [PERSON] і нею підписаний без будь-яких зауважень чи заперечень. 11.08.2022 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 34\~115 грн. 80 коп. та складено протокол №61/22. Відповідач на засідання комісії з`явилась та була згоден із прийняттям рішенням, що свідчить її підпис в протоколу. Однак відповідачем сума збитків в розмірі 34 115 грн. 80 коп. не відшкодована, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 року справа передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою судді від 11.04.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу в її відсутність проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, копія ухвали про відкриття провадження по справі та копія позовної заяви з додатками до нього надсилалась належним чином, однак відповідачем не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалась, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.05.2008 року між АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та [PERSON] був укладений договір на користування електричною енергією для населення №2711012. Відповідно до свідоцтва про смерть, [INFO] [PERSON] , помер. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електричною енергією на власні побутові потреби та є споживачем електричної енергії. 26.07.2022 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою [ADDRESS] представником електромереж було виявлено порушення ПРРЕЕ та складено Акт про порушення № Дн 002958, яким зафіксовано ««самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку без порушення схеми обліку. Порушення продемонстровано споживачу». Акт про порушення № Дн 002958 від 26.07.2022 року був складений в присутності споживача [PERSON] , яка його підписала та отримала його екземпляр. У розділі «Зауваження до складеного акту» зазначила: зауважень не маю; підпис. Відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 зі змінами і доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП від 21.12.2018 року №2002, від 18.07.2019 року №1525, від 26.06.2020 року №1219, від 17.03.2021 року №475 (далі Правила) та ст. 714 ЦК України. Відповідно до положень п.5.2.1 та 5.2.2 Правил АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені Правилами. Відповідно до п.5.5.5 Правил споживач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати безперешкодний доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, для здійснення заходів передбачених Правилами, забезпечувати збереження приладів і пломб на них, своєчасно виконувати обґрунтовані вимоги постачальника електроенергії та вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, узгоджувати з енергопостачальником нові відключення та переобладнання внутрішньої електропроводки. Не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019/VIIІ, учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. У відповідності до Протоколу №61/22 від 11.08.2022 засідання комісії з розгляду акту про порушення від 26.07.2022 року № Дн 002958, комісією з розгляду актів про порушення Дніпровського розрахункового центру (ДРЦ) АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» в присутності споживача [PERSON] , виявлено та встановлено, що споживач на своєму об`єкті, щодо якого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , порушила ПРРЕЕ та прийнято рішення про виконання нарахування згідно п. 8.4.13 та за формулою №8 ПРРЕЕ зі змінами і доповненнями, виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі дозволеної потужності для даної точки обліку, зазначеної в Договорі, за період з 26.01.2022 року по 26.07.2022 року, збитків у сумі 34 115 грн. 80 коп. Нараховані суми повинні бути сплачені протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунків. Відповідач на засіданні комісії була згодна із прийнятим рішенням, що свідчить її підпис в протоколі. В порушення вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, станом на день звернення АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» збитки по акту про порушення відповідачем не відшкодовані. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд керується наступними нормами права. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином i в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи встановлені обставини, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно порушення прав позивача, завдання йому збитків та наявності підстав для захисту прав позивача і присудження з відповідача до стягнення на користь позивача вартості завданих збитків у розмірі 34 115 грн. 80 коп. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.141 ЦПК України також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved