Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

23.03.2023 року до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся заступник керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Гайворонської міської ради Голованівського району Кіровоградської області до [PERSON] , третя особа: КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позов мотивовано тим, що відповідно до вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2022 у кримінальній справі №385/851/22, [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання в межах санкції вказаної статті. Рішенням суду встановлено, що 07.06.2022 близько 09.30 години на земельній ділянці, яка розташована між житловими домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , який здійснював покіс трави мотокосою, на ґрунті тривалих неприязних стосунків в чергове виник конфлікт з приводу законності використання його домоволодіння. В ході словесної сварки в [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Невідкладно реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, [PERSON] , тримаючи в руках штикову лопату зі стальною насадкою та дерев`яною ручкою, яку заздалегідь взяв із собою з дому, 07.06.2022 близько 09.35 год., продовжуючи знаходитись на земельній ділянці, яка розташована між житловими домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , раптово підійшов зі спини [PERSON] , обравши достатню відстань не більше одного метра, з прикладенням значної сили умисно наніс ребром леза металевої частини штикової лопати три послідовних удари - в ліву тім`яну частину голови, в задню-бокову поверхню шиї зліва та ліву лопатку. Від отриманих тілесних ушкоджень, відчуваючи сильний фізичний біль, [PERSON] втратив рівновагу та впав на землю, а подальші протиправні дії [PERSON] припинені свідками [PERSON] та [PERSON] , якими також надано першу домедичну допомогу потерпілому та викликано «швидку допомогу». Внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забою головного мозку, вдавленого уламкового перелому лівої тім`яної кістки, субарахноідального крововиливу в головний мозок які згідно висновку судово-медичної експертизи №59 від 08.06.2022 відповідно до п.п. «б» п.2.1.3. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; рубаних ран задньо-бокової поверхні шиї зліва та лівої лопатки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №59 від 08.06.2022 відповідно до п.2.3.3. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 від 17.01.1995, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`ю; Вказані тілесні ушкодження могли бути спричиненні внаслідок ударів ребром леза штикової лопати. Отже, в результаті протиправних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради та на його лікування закладом витрачено кошти в сумі 6493 грн. 63 коп., тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача. При цьому [PERSON] кошти на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовано. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь місцевого бюджету Гайворонської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 6493 грн. 63 коп. Ухвалою від 28.03.2023 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити. Представник Гайворонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні порушував порядок у залі судового засідання, на зауваження та попередження головуючого не реагував, а тому за ухвалою суду його було видалено із зали судового засідання. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради за наявними у справі документами. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень прокурора. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно копії вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2022 за результатами розгляду кримінального провадження №12022121120000084 від 07.06.2022 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді п`ять років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 60000 гривень (а.с. 15-25). Вироком Кропивницького апеляційного суду від 14.12.2022 року вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2022 щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 121 КК України скасовано в частині призначеного покарання та змінено в частині вирішення цивільного позову на користь потерпілого. [PERSON] визнано засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 18248,73 грн. та моральну шкоду в розмірі 80000 грн. В решті вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2022 залишено без змін (а.с. 58-62). Судовим розглядом встановлено, що 07.06.2022 року, близько 09 год. 30 хв., на земельній ділянці, яка розташована між житловими домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , який здійснював покіс трави мотокосою, на ґрунті тривалих неприязних стосунків вчергове виник конфлікт з приводу законності використання даного домоволодіння. В ході словесної сварки у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Невідкладно реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, [PERSON] , тримаючи в руках штикову лопату зі стальною насадкою та дерев`яною ручкою, яку заздалегідь взяв із собою здому, 07.06.2022 року, близько 09 год. 35 хв., продовжуючи знаходитись на земельній ділянці, яка розташована між житловими домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , раптово підійшов зі спини до [PERSON] , обравши достатню відтань не більше одного метра, з прикладенням значної сили, умисно наніс ребром леза металевої частини штикової лопати три послідовних удари - в ліву тім`яну частину голови, в задню-бокову поверхню шиї зліва та ліву лопатку. Від отриманих тілесних ушкоджень, відчуваючи сильний фізичний біль, [PERSON] втратив рівновагу та впав на землю, а подальші протиправні дії [PERSON] були припинені свідками [PERSON] та [PERSON] , якими також надано першу домедичну допомогу потерпілому та викликано швидку допомогу. Внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забою головного мозку, вдавленого уламкового перелому лівої тім`яної кістки, субарахноїдального крововиливу в головний мозок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 08.06.2022 відповідно до п.п. «б» п.2.1.3. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; рубаних ран задньо-бокової поверхні шиї зліва та лівої лопатки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 08.06.2022 відповідно до п.2.3.3. Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я; вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок ударів ребром леза штикової лопати. Згідно копії довідки віл 28.02.2023 року № 678 виданої КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради, [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному мікстному відділені з 07.06.2022 року по 20.06.2022 року. Вартість одного ліжко-дня без врахування медикаментозного забезпечення в хірургічному відділенні за червень 2022 року становить 499 грн. 51 коп. Витрати становлять 6493,63 грн. (а.с. 12). Відповідно даних копії листа № 03-25/44/1 від 20.03.2023, Гайворонська міська рада не зверталася з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину (а.с.27). Норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до п.п.а п. 3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать, зокрема видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки). Висновки суду за результатами розгляду позову. Враховуючи, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення відповідач добровільно не відшкодував. У зв`язку з цим, неповернення затрачених бюджетних коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади. Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування [PERSON] у сумі 6493,63 грн. проведено у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, такі витрати слід стягнути з відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки витрати підтверджуються наявними доказами. Щодо судових витрат. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід зауважити, що позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України, звільнений від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який би підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved