Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис Відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. У подальшому Відповідач виявив бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 23.02.2022 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля (копія Паспорту кредиту додається до позовної заяви). Після чого із Відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 23.02.2022 р. (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 129800.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % (копія Кредитного договору додається до позовної заяви). Додатково із Відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту (копія додається до позовної заяви). Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком (додається до позовної заяви). Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 01.05.2023 року має заборгованість 131670.00 грн., яка складається з наступного: 123882.0 \~ \~ \~ \~грн. - Заборгованість за тілом кредита, 7788.0 \~ \~ \~ \~грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. \~ \~ \~ \~Розрахунок суми заборгованості позивачем додається. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ "ПРИВАТБАНК", тому позивач звернувся до суду. У справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень щодо виникнення заборгованості за кредитним договором не має. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитом підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Свій висновок суд мотивує тим, що 12.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис Відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. У подальшому Відповідач виявив бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 23.02.2022 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля (копія Паспорту кредиту додається до позовної заяви). Після чого із Відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 23.02.2022 р. (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 129800.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % (копія Кредитного договору додається до позовної заяви). Додатково із Відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту (копія додається до позовної заяви). Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком (додається до позовної заяви). Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 01.05.2023 року має заборгованість 131670.00 грн., яка складається з наступного: 123882.0 грн. - Заборгованість за тілом кредиту, 7788.0 \~ \~ \~ \~грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог підтверджено розрахунком заборгованості; випискою по рахунку; копією Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; копією Кредитного договору; копією Графіку кредиту; копією Паспорту кредиту; копією документу, що посвідчує особу відповідача, копія претензії; копія опису-вкладення до цінного листа; копія чеку про відправлення цінного листа; копія повідомлення про повернення претензії. Суд, застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). Отже судом на підставі даних документів встановлено та вважається що позивачем доведена обставина, що між сторонами був укладений кредитний договір. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків тільки недійсний правочин. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що кредит відповідачем був отриманий він про це не заперечував. З врахуванням зазначеного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки відповідач істотно порушив умови договору, зокрема односторонньо відмовився від зобов`язання по поверненню отриманого кредиту та визнав всі позовні вимоги позивача тому суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього визначеної позивачем заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 2684,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 2684,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжними дорученнями . Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Outcome: approved