Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Представник позивачки\~(відповідачки\~за зустрічним\~позовом)\~адвокат Коваль\~Т.І.\~звернувся до\~суду в\~інтересах [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] \~про поділ в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який перебуває у спільній частковій власності. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить 49/100 та 51/100 житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на неможливість спільного користування майном через постійні конфлікти, що постійно існують між ними з приводу користування спільним майном, у позивачки виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна. Позивачка вважає, що технічна можливість виділу її частки в натурі із спірного житлового будинку не лише існує, а й фактично вже реалізована, адже дві частини спірного житлового будинку вже багато років функціонують, як окремі і цілковито незалежні один від одного об`єкти житлової нерухомості, які розташовані на окремих земельних ділянках, що перебувають у приватній власності кожного із співвласників будинку, що знайшло своє відображення в документах технічної інвентаризації, де належна їй частка житлового будинку відображена, як "квартира [ADDRESS] ", а належна відповідачці, частка, як "квартира [ADDRESS] ". За клопотанням представника позивачки 25.06.2020 судом призначено у справі будівельно-технічну експертизу, за результатами якої експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано до суду 11.07.2022 висновок в якому запропоновано п`ять варіантів поділу в натурі часток спірного житлового будинку. На підставі\~запропонованого експертизою\~третього варіанту\~представником позивачки\~(відповідачки\~за зустрічним\~позовом)-адвокатом\~Ковалем Т.І.\~10.10.2022\~подано заяву\~про зміну\~предмету позову,\~у якій\~останній просив\~про поділ в натурі між співвласниками [PERSON] та [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] наступним чином: а) виділити в натурі із спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку (літ. "А") та господарських будівель і споруд, як на окремий об`єкт (квартиру [ADDRESS] , що складається з таких приміщень житлового будинку (літ. А) (відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" 14.12.2016 р.): веранди (1-1) площею 11.6м2; кладової (1-2) площею 2.3м2; кухні (1-3) площею 10.6м2; житлової кімнати (1-4) площею 12.5м2; житлової кімнати (1-5) площею 14.2м2; коридору (1-6) площею 9.5м2; кладової (2-4) площею 10.4м2, житлова площа вказаних кімнат будинку становить 26.7м2, допоміжна площа 44.4м2, загальна площа 71.1м2, а також такі господарські будівлі та споруди: погріб з шиєю (Д); сарай (Б); ворота з хвірткою (№2); частину огорожі (49%); б) виділити в натурі із спільної часткової власності та визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку (літ. «А») та господарських будівель і споруд, як на окремий об`єкт (квартиру [ADDRESS] ) по [ADDRESS] , що складається з таких приміщень житлового будинку (літ. А) (відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" 14.12.2016 р.): кухні (2-1) площею 14,5м2; санвузлу (ванної) (2-2) площею 3.6м2; житлової кімнати (2-3) площею 13.4м2; житлової кімнати (2-5) площею 14,2 м2; житлової кімнати (2-6) площею 18,6м2; веранди (1 в прибудові літ. «а») площею 5.4м2, житлова площа вказаних кімнат будинку становить 46.2м2, допоміжна площа 23.5м2, загальна площа 69.7м2, а також такі господарські будівлі та споруди: сарай (В); гараж (Ж); частину огорожі (51%); ворота з хвірткою (№3). Просив зобов`язати відповідачку [PERSON] сплатити на корись позивачки 71247,18грн грошової компенсації за відступ від розміру часток у спільному майні. Також, просив стягнути з відповідачки на користь позивачки, понесені нею у справі, судові витрати. Заяву вмотивовано тим, що за результатами експертизи позивачці стало відомо про значне відхилення від розміру її частки у спільному майні, вважає третій варіант найбільш прийнятним, оскільки: 1) найменш відхилений від розміру часток співвласників (передбачає, що частка [PERSON] буде зменшена до 43% з 49%, а частка [PERSON] - збільшена до 57% з 51% із зобов`язанням сплатити їй грошову компенсацію в сумі 71247,18грн; 2) майже відповідає тому порядку користування спільним нерухомим майном, який склався між позивачкою та відповідачкою фактично, відповідно до Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 04.06.1985. 20.04.2023 представником відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) адвокатом Якименком О.О. в інтересах [PERSON] подано до суду зустрічний позов до [PERSON] про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в якому просив: 1) визнати за [PERSON] право власності на наступні приміщення: кухня (2-1); санвузол (2-2); кладової (2-4); житлових кімнат (2-3; 2-5; 2-6); веранда І (в прибудові ліг. а), ганок. А всього житлова площа - 46,2м2, допоміжна площа - 28.5м2, загальна площа - 80,1м2; господарські будівлі та споруди: сарай (В); гараж (Ж); 1/2 погріб з шиєю (Д); частину огорожі; ворота з хвірткою (№3); 2) визнати за [PERSON] право власності на наступні приміщення: веранду (1-1); кладову (1-2); кухню (1-3); житлові кімнати (1-4 і 1-5); коридор (1-6). А всього житлова площа - 26,7м2, допоміжна площа - 34,4м2, загальна площа - 60,7м2; господарські будівлі та споруди: 1/2 погребу з шиєю (Д); сарай (Б); ворота з хвірткою (№2); частину огорожі. Просив також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Позовні вимоги представник позивача за зустрічним позовом мотивує тим, що первісний позов [PERSON] \~не направлений\~на захист\~прав,\~а,\~навпаки,\~на протиправне\~позбавлення права\~власності [PERSON] ..\~Зазначає,\~що будинок\~побудували дід\~та бабуся\~ [PERSON] .\~В 1971\~році дід\~ [PERSON] \~подарував 29/100\~часток будинку\~сину [PERSON] \~(батькові\~ [PERSON] ),\~а саме:\~одну кімнату\~14,6кв.м.,\~кухню 9.7кв.м.,\~коридор 6,6кв.м.,\~кладову. З 1971\~року по\~1980\~рік батьки\~ [PERSON] \~здійснили цегляну\~добудову,\~позначену літерою\~А-1. На підставі цього було здійснено перерахунок часток в будинку і видано 02.09.1981 [PERSON] свідоцтво про право власності на 51/100 частки домоволодіння, а [PERSON] (спадкоємиця [PERSON] ) свідоцтво про право власності на 49/100 частки домоволодіння. 20.02.1985 [PERSON] подарувала 49/100 частки домоволодіння сину (дядькові [PERSON] ) [PERSON] (жилою площею 26,7кв.м, загальною площею 60,4кв.м., сарай Б, б, бесідка Е, вбиральню Г, 1/2 погріба Д, добудова розміром 12,8 х4,5кв.м. поз. 2-І,2-2,2-3,2-5). Після смерті [PERSON] в 1984 році, мама [PERSON] . [PERSON] оформила спадщину на 51/100 частки домоволодіння. В цьому ж році укладений між співвласниками Договір про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 04.06.1985. В подальшому, [PERSON] в 1987 році побудувала гараж «Ж», в 1987 році - веранду «а» та ганок, та свою частину будинку внутрішньо перепланувала та переобладнала: кімнату 2-4/10,4 під комору, кладову 2-2 під ванну. В 1990 році встановила огорожу, ворота та хвіртку. 05.01.2008 [PERSON] подарувала 51/100 часток будинку з господарськими спорудами [PERSON] . Протягом послідуючих років [PERSON] свою частину будинку внутрішньо перепланувала та переобладнала: здійснила вхід в кімнату 2-5 через кладову 2-4, закрила вхід між кімнатами 2-5 і 2-6, провела ремонти по всій частині будинку та господарських споруд. В частині будинку, яка належала [PERSON] ніхто не проживав, була в запустінні. 25.07.2003 [PERSON] подарував 49/100 часток будинку з господарськими спорудами [PERSON] . За час господарювання [PERSON] , він нічого не прибудував, навпаки з господарських споруд: вбиральня, бесідка літера «Е» - знесені. 02.08.2017 [PERSON] подарував [PERSON] 49/100 часток будинку з відповідною часткою господарських будівель. Протягом послідуючих років [PERSON] знесла сарай «б», знесено ганок, в своїй частині будинку провела ремонт. На думку позивачки, до прибудови «А-1» (кімнати 2-1,2-2,2-3,2-6), яку здійснив батько [PERSON] ; гаража [PERSON] , віранди та ганку, які здійснила мама [PERSON] , що увійшло у частку 51/100 домоволодіння - не має ніякого відношення ані [PERSON] , ані колишні співвласники, від яких перейшла власність на частку домоволодіння до [PERSON] . Ця прибудова та господарські споруди, інші поліпшення - належить [PERSON] , як такі, що прийняті у власність від батьків. Також зазначає,\~що згідно\~технічного паспорта\~на садибний\~(індивідуальний)\~житловий будинок,\~житловий будинок\~домоволодіння складається\~із двох\~квартир,\~а,\~отже,\~фактично будинок\~поділений між\~сторонами,\~у кожного\~окремий вхід,\~відповідно до\~цього у\~кожного окремо\~присадибні земельні\~ділянки.\~Між сторонами\~встановлено порядок\~користування та\~володіння будинком\~та господарськими\~спорудами відповідно\~до Договору\~про порядок\~користування житловим\~будинком між\~учасниками спільної\~часткової власності\~від 04.06.1985,\~який знаходиться\~в інвентаризаційній\~справі на\~будинок [ADDRESS] ).\~Отже,\~для сторін\~справи,\~які набули\~частки в\~праві спільної\~часткової власності\~на будинок\~вказний Договір\~про порядок\~користування житловим\~будинком,\~ відповідно\~до полодень\~ст.\~118\~ЦК УРСР\~та ст.\~358\~ЦК України,\~є обов`язковим.\~Зазначає,\~що за\~своєю правовою\~природою частка\~в спільній\~частковій власності\~є майновим\~правом.\~ [PERSON] \~отримала в\~дар 49/100\~ідеальних часток\~житлового будинку,\~а не\~49/100\~частин житлового будинку. А ідеальна частка житлового будинку не є тотожною частині житлового будинку. Водночас, [PERSON] свою ідеальну частку в будинку отримала не лише ідеально у вигляді частки, а також, зважаючи на обов`язковість вищевказаного Договору, і у вигляді права користування та володіння конкретними приміщеннями. Таким чином поділ домоволодіння має здійснюватися відповідно до фактичного користування та володіння, що відповідає Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності та участю співвласників у створенні цього домоволодіння. Ухвалою Хмільницького міськрайнного суду Вінницької області від 17.03.2020 судом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 03.04.2020. Ухвалою Хмільницького міськрайнного суду Вінницької області від 11.01.2023 справу направлено до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності справи. Вінницьким апеляційним судом ухвалою від 24.01.2023 визначено підсудність цивільної справи Літинському районному суду Вінницької області. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07.02.2023 справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.04.2023 прийнято зустрічний позов та відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 15.08.2023, яке відкладено на 18.09.2023. В судовому засіданні позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник-адвокат Коваль Т.І. позовні вимоги за первісним позовом, з урахуванням зміни предмету позову, підтримали в повному обсязі, з підстав наведених у позові. Просили суд позов задовольнити. Проти зустрічного позову заперечили з підстав, наведених у відповідях на відзиви за первісним позовом та відзиві на зустрічний позов, які приєднані до матеріалів справи. Зокрема, вказали на хибне твердження представника відповідачки (позивачки за зустрічним позовом), що поділ домоволодіння має здійснюватися відповідно до фактичного користування та володіння на підставі Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності. Також зазначили, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно часток співвласників, а тому, на їх думку, при виділі частки із спільної часткової власності необхідно враховувати реальну частку кожного. Представник відповідачки (позивачки за зустрічним позовом)-адвокат Якименко О.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову. Односно підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив задовольнити з підстав, наведених у зустрічному позові та відзивах на первісний позов, поданих раніше. Зокрема зазначив, що сторони являються співвласниками нерухомого майна у ідеальних частках. Виділ в натурі можливий при умові дотримання Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності. Відступ від умов Договору, на його думку, недопустимий. Договір існує уже 37 років, згідно його умов кожна сторона користується і володіє окремими приміщеннями та спорудами, які за цей час кожна із сторін їх добудувала та облаштувала. Вказав також на розбіжність вартісних величин, які застосовуються при здійсненні експертного висновку, а саме, зменшуючи частку позивача до 43%, виділена площа збільшується до 71,1м2 проти 69,7м2. Також вважає, що господарські споруди мають належати лише тому, хто їх збудував. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, інвентаризаційної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 16.01.2008 (а.с.28-30), отримала від [PERSON] 51/100 в ідеальній долі частину цілого житлового будинку з відповідною часткою прибудов та господарських будівель в [ADDRESS] . У договорі зазначено, що за даними довідки-характеристики, виданої Хмільницьким районним структурним підрозділом КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 18 жовтня 2007 року за №598 та правовстановлюючих документів на земельній ділянці знаходяться: цілий житловий будинок, зазначений в плані літерою А, житловою площею 72,9кв.м. та загальною площею 140,8кв.м., прибудови: жила прибудова А, ганок, веранда а, та господарські будівлі: льох, Д, вбиральня Г, хліви Б, б, В, бесідка Е, гараж Ж та огорожа №1. [PERSON] на підставі Договору дарування земельної ділянки від 16.01.2008 від [PERSON] отримала земельну ділянку площею 0,0783га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0510900000:00:008:0233, що розташована в [ADDRESS] , на підставі якого [PERSON] видано Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №781577 від 09.09.2009. [PERSON] на підставі Договору дарування частки житлового будинку від 02.08.2017, обдарована [PERSON] 49/100 ідеальних часток житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель, який знаходиться в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93495819 від 02.08.2017. Предметом вказаного Договору є розташовані на земельній ділянці: житловий будинок літера «А», житлова прибудова літера «А1», веранда літ. «а», ганок, сарай літера «Б», сарай літера «В», погріб з шиєю літера «Д», сарай літера «б», гараж літера «Ж», вбиральня літера «Г», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, ворота з хвірткою №3. Загальна площа житлового будинку становить - 140,8кв.м., житлова площа -- 72,9кв.м. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 0510900000:00:008:1056, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка, розташованої в [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Судом також досліджено інвентаризаційну справу №2171 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зокрема встановлено, що, за даними технічної документації, на земельній ділянці спірного домоволодіння розташований житловий будинок літера «А», житлова прибудова літера «А1», веранда літ. «а», ганок, сарай літера «Б», сарай літера «В», погріб з шиєю літера «Д», сарай літера «б», гараж літера «Ж», вбиральня літера «Г», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, ворота з хвірткою №3. Загальна площа житлового будинку становить - 140,8кв.м., житлова площа -- 72,9кв.м. Вбиральня літера «В», бесідка літера «Е» - знесені. Зміна житлової площі в зв`язку із внутрішнім переплануванням її переобладнанням, вбиральня літера «Г», ворота з хвірткою №2, ворога з хвірткою №3 не є самочинними згідно розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва і архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773, зі змінами та доповненнями. Частково копії із вказаної інвентаризаційної справи, за клопотанням предствника [PERSON] , приєднано до матеріалів справи (т. 2, а.с.97-113). 04.06.1985\~між співвласниками\~житлового будинку\~ [PERSON] та\~ [PERSON] укладено Договір про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності, посвідчений державним нотаріусом Державної нотаріальної контори міста Хмільника, зареєстрованого в реєстрі за №1097 (а.с.11), який також знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи. Предметом вказаного Договору є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов Договору, у користування [PERSON] переходить частина будинку, яка складається з: сіни 1-1, комора 1-2, кухня 1-3, житлова кімната 1-4, житловою площею 12,5кв.м., житлова кімната 1-5, житловою площею 14,2кв.м., передпокій (прихожая) 1-6, яка знаходиться з південно-східної сторони від входу в будинок, а також переходить сарай Б, 1/2 погрібу Д, вбиральня "Г, сарай б, бесідка Е. В користування [PERSON] переходить частина будинку; яка складається із кухні 2-1, комори 2-2, житлової кімнати 2-3, житловою площею 13,4кв.м., житлова кімната 2-4, житловою площею 10,3кв.м., житлова кімната 2-5, житловою площею 14,6кв.м., житлова кімната 2-6 житловою площею 18,6кв.м., а також переходить 1/2 погрібу «Д», сарай «В». Однак, між сторонам виник спір щодо порядку користування житловим будинком та господарськими спорудами, зокрема, що призвело до звернення [PERSON] із позовом про поділ в натурі між співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до статті 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно зі статтею 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із спільного нерухомого майна/поділі майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласника (співвласників), мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Доводи представника відповідачки (позивачки за зустрічним позовом)-адвоката Якименка О.О. про те, що поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами можливий лише при умові дотримання Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 04.06.1985, судом не беруться до уваги з огляду на наступне Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обов`язковою. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. За таких обставин у вказаній справі правовідносини сторін регулюються нормами про поділ в натурі часток, а не ст. 358 ЦК України, яка регулює здійснення права спільної часткової власності. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, від 03 жовтня 2018 року у справі №363/928/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №333/1499/15-ц, у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року № 761/34735/17. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. З висновку\~судової будівельно-технічної\~експертизи №5017-5020/20-21\~від 28.06.2022,\~призначеної судом, експертом\~запропоновано п`ять\~варіантів розподілу\~в натурі\~домоволодіння в\~ [ADDRESS] \~(т.\~1,\~а.с.146-186).\~При цьому,\~на підставі\~вказаного висновку, встановлено, що виділити 49/100 та 51/100 часток житлового будинку, що відповідає ідеальній частці у праві власності, технічно неможливо. Разом з тим, позивачка погодилась із запропонованим експертом третім варіантом поділу (виділу часток) спірного домоволодіння, у зв`язку з чим змінила предмет позову. При цьому, згідно запропонованого експертом 3 варіанту, просила зобов`язати відповідачку [PERSON] сплатити на корись позивачки 71247,18грн грошової компенсації за відступ від розміру часток у спільному майні. Відповідачка [PERSON] та її представник не надали обґрунтованих заперечень щодо варіантів розподілу домоволодіння, не запропонували інший представлений експертом варіант для розгляду, ніж заявлений позивачкою, не заявляли клопотань про проведення додаткової або повторної судової експертизи у зв`язку з неповним, неясним, необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності висновком експерта. Разом з тим, лише наполягали на розподілі за фактичним спільним користуванням, яке склалось між позивачкою та відповідачкою, відповідно до Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 04.06.1985. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що запропонований судовим експертом, який має спеціальні знання у технічній сфері, варіант №3 поділу домоволодіння, з урахуванням обставин справи та заявлених сторонами вимог, відповідає часткам співвласників, з урахуванням грошової компенсації та не порушує їх прав. Тому суд приходить до висновку про можливість розподілу спірного домоволодіння згідно варіанту 3 Висновку судової будівельно-технічної експертизи №5017-5020/20-21 від 28.06.2022, який найменш відхилений\~від розміру\~часток співвласників, передбачає найменшу грошову коспенсацію та майже відповідає тому порядку користування спільним нерухомим майном, який склався між позивачкою та відповідачкою фактично, відповідно до Договору про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності від 04.06.1985. Крім того, вказаний варіант, є єдиним із запропонованих експертом варіантів, який влаштовує хоча б одну сторону. Таким чином, суд дійшов висновку про технічну можливість виділення сторонам в натурі часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню. Доводи заявника про те, що поділ (виділ)\~в натурі\~частки житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~можливий лише без\~урахування приміщень\~та споруд,\~які сторона\~добудувала та\~облаштувала,\~в тому\~числі,\~отримала від\~попередніх власників, не беруться судом до уваги з огляду на наступне. Оцінивши подані сторонами докази, а саме договори дарування від 16.01.2008 та від 02.08.2017 та матеріали інвентаризаційної справи, судом встановлено, що у договорах дарування від 16.01.2008 та від 02.08.2017 сторони визначили предметом вказаних договорів весь житловий будинок, разом з прибудовою та господарськими будівлями вцілому, без жодних застережень. Разом з тим, після здійсненого у 1981 році перерозподілу часток в домоволодінні, інших перерозподілів часток, у зв`язку із здійсненням добудов та прибудов, не здійснювалось, частки співвласників залишались незмінними. Судом також враховано, що матеріали справи не містять доказів оформлення права власності на приміщення та споруди, які сторона добудувала, в тому числі, отримала від попередніх власників. Враховуючи задоволення позовних вимог за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ в натурі майна, що перебуває в спільній частковій власності, а також відхилення судом доводів представника відповідачки (позивачки за зустрічним позовом), якими сторона позивачки за зустрічним позовом обґрунтовує свої позовні вимоги та заперечення проти первісного позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Згідно зі ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.141\~ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) на користь позивачки (відповідачки за зустрічним позовом) судовий збір, сплачений нею при подачі позову та подачі заяви про зміну предмету позову у розмірі 5998,14грн (1364,50+4633,64). Одночасно, підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) 13075,20грн вартості послуг за проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом, оскільки позивачкою (відповідачкою за зустрічним позовом) самостійно здійснено оплату за послуги експерта. Крім того, частинами 1,3 статті 137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Приписами ч.8 ст.141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник-адвокат Коваль Т.І. надали: заяву про відшкодування судових витрат від 18.09.2023; Угоду про надання правової допомоги від 01.03.2020; Додаткову Угоду від 18.09.2023 до Угоди про надання правової допомоги від 01.03.2020; Ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1072452 від 20.04.2023. За таких обставин, зважаючи на предмет та підстави позову, характер та обсяг доказів у справі, а також витрачений представником в ході розгляду справи час, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень з відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) підлягає задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, відповідно до положень\~ст.141\~ЦПК України понесені позивачем за зустрічним позовом судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved