Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У березні 2023 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в обґрунтування якого зазначив наступне. Концерн „Міські теплові мережі" по відношенню до Відповідача- споживача послуг являється виконавцем послуг з централізованого опалення. Пунктом 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 (надалі-Правила) зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з доги що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Позивач свій обов`язок виконав: підготував для Відповідача належним чином оформлений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 204110 від 27.12.2018 та неодноразово запрошував на його укладення шляхом направлення листів. Договір купівлі - продажу теплової енергії за своєю природою є різновидом господарського договору, на який розповсюджується норми ГК України.На момент укладення договору, відповідно до ч.3,4,8 ст.181 ГК України (в редакції 03.02.2019), сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей з підписаним договором. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України. 16.01.2019 Концерн «Міські теплові мережі» направив на адресу відповідача проект договору купівлі - продажу теплової енергії. Зазначений договір отримано відповідачем 30.01.2019 у подальшому, 05.03.2019 відповідач направив на адресу позивача лист з договором купівлі - продажу теплової енергії та протокол розбіжностей №1 від 15.02.2019 (вказаний лист зареєстрований Концерні «МТМ» 06.03.2019). 04.04.2019 Концерн «Міські теплові мережі» направив на адресу відповідача договір купівлі - продажу теплової енергії, протокол узгодження розбіжностей протоколу розбіжностей №1 від 15.02.201Таким чином, сторони не виконали умови ст. 181 ГК України (в редакції 03.02.2019, яка чинна на момент укладання договору), отже договір вважається неукладеним. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного Суду від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення. За період з листопада 2020 року по листопад 2022 року позивач відпустив нежитловому приміщенню, розташованому за адресою: [ADDRESS] теплову енергію на загальну суму 2224,89 грн. Відповідач, в свою чергу, жодної оплати за надані послуги не здійснював у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті за надані позивачем послуги. З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 2224 грн. 89 коп.,судовий збір у розмірі 2684,00грн. Ухвалою суду від 16.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2023 року позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задоволено. Стягнути з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у розмірі 2224 гривні 89копійок, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 15.06.2023 заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2023 скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі і просить його задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві. Наполягає, що договір між сторонами укладено не було, оскільки відповідачем було пропущено двадцяти денний строк на подання протоколу розбіжностей, а тому сторони не виконали умови ст. 181 ГК України, а тому договір вважається неукладеним. Проте відсутність договору на надання послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг, а тому з урахуванням внесених платежів, заборгованість відповідача становить 2224, 89 грн., які просить стягнути з відповідача. Також вказав, що посилання представника відповідача на Правила №1198, які він наводить у своїх розрахунках, є безпідставними, оскільки ці Правила розповсюджуються на купівлю-продаж теплової енергії за договором, проте договір між сторонами укладено не було, а тому розрахунки проводяться на підставі нормативних актів, які діяли на момент чинних правовідносин, а саме ч.3 ст.9 Закону України «Про комерційний облік» та Постанови №630, розділу 11 Методики №315, а наведені відповідачем розрахунки не заслуговують на увагу. З приводу існування судового рішення між сторонами, то зазначив, що предметом даного спору є інший період, крім того, правова оцінка іншого суду не має преюдиційного значення. У судовому засіданні представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити з огляду на таке. Позивач знову вкотре наполягає на тому, що Договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді між Концерном «МТМ» та фізичною особою [PERSON] №204110 від 27.12.2018 року, підписаний Позивачем з Протоколом розбіжностей №1 від 15.02.2019 року, не укладено. Разом із тим, в ході судового розгляду по справі №335/11038/20 суддя Калюжна В.В. вивчила надані сторонами матеріали, дійшла висновку та засвідчила той факт, що «відповідно до зазначених вимог Закону, Договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді №204110 від 27.12.2018 року між сторонами вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем, тобто з Протоколом розбіжностей №1 від 15.02.2019 року». Від Концерну «МТМ» 30.01.2019р. було отримано для розгляду та укладення Договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді №204110 від 27.12.2018 року.Розглянувши наданий для укладення Договір з додатками було встановлено, що Позивач, використовуючи своє монопольне становище, значно завищив запропоноване договірне теплове навантаження: у Договорі: запропоновано Qрік = 5,36 Гкал/рік, а фактичне, згідно з погодженим з Позивачем розрахунком та повідомлене Позивачу листом за №31-10/17 від 31.10.2017р, складає Qрік = 4,2 Гкал/рік. Відповідно почасове теплове навантаження у Договорі також було завищено: запропоновано 0.002874 Гкал/год. проти фактичного у 0,002369 Гкал/год. Також у Договорі, в порушення чинного законодавства, не було чітко визначено яким чином буде виконуватись щомісячний розрахунок фактичного обсягу спожитої теплової енергії моїм приміщенням.

Outcome: approved