Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог. 14 березня 2023 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання дитини з матір`ю». Згідно до змісту позовних вимог позивач просить: визначити постійне місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 2.Позиція позивача. Позивачем [PERSON] зазначено, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , проте 24.02.2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб було розірвано. 04.12.2018 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] визнаний винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі на 1 рік, встановивши випробувальний термін строком на один рік. Необхідність встановлення місяця проживання дитини з матір`ю викликано наявним конфліктом між батьками дитини. Відповідач постійно погрожує, що забере дитину до себе, періодичні сварки між батьками негативно впливають на психіку дитини та її формування світогляду. Також позивач не має можливості зареєструвати дитину на новим місцем проживання в будинку, який вона придбала, без згоди батька, так як відповідач чинить всілякі перешкоди в цьому питанні, що не дає можливості отримувати адресну допомогу, як малозабезпеченої сім`ї, в школі вимагають надати адресу, за якою дитина проживає та зареєстрована, отримувати повноцінне медичне обслуговування за місцем реєстрації. 3.Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить проводити розгляд справи за його відсутності. 4.Позиція 3-ої особи. Служба у правах дітей Кам`янської міської ради, будучи обізнана про предмет спору, подала до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. 5.Позиція дитини. Чинне законодавство України у багатьох нормативно-правових актах, зокрема у Сімейному кодексі України, передбачає необхідність вислухати думку дитини при прийнятті рішень що стосуються її життя (наприклад, ст. 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном). Враховуючи вік дитини [PERSON] , [INFO] , який на час розгляду справи має повних дванадцять років, подав заяву, у якій зазначив, що він хоче проживати з мамою [PERSON] . 6.Процесуальні питання. 14 березня 2023 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зазначену позовну заяву (а.с. 2-3). Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 березня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с. 18). Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 червня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с. 29). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2023 року матеріали цивільної справи передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 33). 04 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 34). 21 серпня 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 45). 07 вересня 2023 року дитина, місце проживання якого визначається [PERSON] подав заяву, у якій зазначив, що хоче проживати з [PERSON] (а.с. 53). 07 вересня 2023 року предтавник Служба у справах дітей Кам`янської міської ради на електронну пошту суду подали клопотання, згідно до змісту якої просить розгляд справи проводити без присутності їх представника. 7.Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 810, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 лютого 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 04 грудня 2018 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст. 164 КК України (а.с. 8-10). Довідкою № 19 від 16.02.2023 року, виданою Комунальним закладом «Гімназія № 28» Кам`янської міської ради зазначено, що учень 6-А класу [PERSON] регулярно відвідує заняття у гімназії, дитина завжди охайна, доглянута. Мати дитини [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько [PERSON] контакту з гімназією, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 6). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 07 грудня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бурдік С.С., [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером п`ятнадцять, яким розташований у [ADDRESS] (а.с. 12-13). Згідно до акту 091/06/03 про підтвердження факту проживання осіб від 18 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] з серпня 2021 року до теперішнього часу (а.с. 7). 8.Норми права застосовані судом. Згідно зі статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст.\~4\~ЦПК\~України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Аб. 1 ч. 1 ст. 161 СК України, передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Аб. 1 ч. 1 ст. 161 СК України, - під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави- учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR V. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 9.Висновки та мотиви судового рішення. Судом встановлено, що спір між сторонами пов`язаний із визначенням місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця Дніпропетровської області міста Дніпродзержинськ, актовий запис про народження за № 810 від 22 жовтня 2010 року, разом з матір`ю [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини, був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Крім того, відповідач визнав позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] , в повному обсязі. Судом враховується правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 607/25451/19, згідно до якої зазначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Виходячи з наведено, встановив підставу та обґрунтування заявлених позовних вимог позивача, фактичні обставини та поведінку батька якого підтверджує неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, що виражається в ухиленні від участі відповідача у його вихованні, належного матеріального забезпечення, та на визнання позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. 10.Судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.2900578779.1 від 14 березня 2023 року. Відповідачем до розгляду справи по суті визнано позовні вимоги заявлені позивачем вцілому. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір», з державного бюджету на користь [PERSON] підлягає поверненню 50 % від сплаченого нею судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, що дорівнюють 536 (п`ятсот тридцяти шести) гривням 80 копійкам. Щодо іншої частини понесених судових витрат, то згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з врахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судові витрати які підлягають розподілу між сторонами в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, як 50 % від сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, також дорівнюють 536 (п`ятсот тридцять шість) гривням 80 копійкам, та підлягають покладенню на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто по 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок на кожного зі сторін. А тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат сума у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: approved