Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

05.09.2023 заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є її співмешканцем, з яким вона разом із сином проживає у будинку [ADDRESS] . Останнім часом з боку [PERSON] проявляється психологічний тиск, прямі погрози застосування фізичного насильства відносно заявниці. Під впливом зловживання алкогольних напоїв співмешканець стає агресивним і його поведінка стає неконтрольованою. Майже щодня вчиняє відносно неї домашнє насильство ображає, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, залякує, демонструючи при цьому силу та агресію. Неодноразово зверталась із цього приводу до правоохоронних органів, після чого [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Незважаючи на вжиті заходи впливу, образи з боку співмешканця не припинились. Заявниця постійно перебуває у стані емоційної напруги. Просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, яким заборонити йому: перебувати в місці спільного проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатись на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування), роботи навчання, інших місць відвідування [PERSON] , а саме: місця проживання [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що майже 18 років разом проживає із [PERSON] . Останнім часом почав зловживати спиртними напоями, застосовує фізичну силу. Заявниця боїться мешкати під одним дахом із [PERSON] . Представник заявниці - адвокат Мороко С.С. в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти видачі обмежувального припису відносно нього. Зазначив, що заявниця сама вчиняє з ним сварку, в ході якої одного разу вибила йому зуба та поставила під оком синець. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Учасники справи проживають разом у будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності заявниці. 13.07.2023 року та 23.08.2023 року посадовими особами Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки [PERSON] . Заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб (а.с.6,7). Матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП неодноразово були направленні до Шосткинського міськрайонного суду для прийняття рішення. (а.с.8,9,10). Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що співмешканець заявниці протягом тривалого часу чинить відносно неї психологічне насильство, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього психологічного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо повторення вчинення домашнього насильства враховує пропорційність втручання у права і свободи особи, та що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою кривдника. Суд також враховує, що конфлікти за ініціативою кривдника відбуваються у місці проживання заявниці, де вона є власником житла. Насильство з боку кривдника має систематичний характер, оскільки останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2КУпАП,а вжиті заходи у вигляді накладення адміністративних стягнень не призвели до виправлення поведінки кривдника та припинення порушень з його боку відносно співмешканки. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що необхідними та достатніми обмежувальними заходами у даному випадку є заборона кривднику протягом шести місяців перебувати в місці спільного проживання з заявницею, заборона кривднику наближатись на відстань 100 метрів до її місця проживання, заборона кривднику переслідувати заявника та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial