Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

13.03.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між сторонами 20.07.2002 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №227. Від шлюбу подружжя має одну дитину- доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Позивачка та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Від позивачки надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, а крім того остання зазначила, що згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлений був належним чином, відзив по суті позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, 20.07.2002 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №227. Від шлюбу подружжя має одну дитину- доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8), яка проживає з матір`ю (позивачкою) та надалі також буде проживати з нею. Судом встановлено, що Шлюбні відносини між подружжям припинені із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, на даний час подружжя поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду не зазначила, що бажає відновити дошлюбне прізвище, то суд не знаходить підстав вирішення цього питання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved