Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: [PERSON] , звернулась адвокат Бойко Світлана Володимирівна. В обґрунтування заявлених вимог, представник зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, на частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицями першої черги є [PERSON] та [PERSON] . Представник зазначає, що заявник вважаючи себе такою, що фактично прийняла спадщину, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після спливу строку в межах якого дана заява подається. Листом від 19.05.2023 року, державним нотаріусом було повідомлено заявника щодо пропуску встановленого строку та було роз`яснено про право на звернення до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини. На підставі викладеного представник просить: встановити факт, що [PERSON] , постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2023 року задоволено клопотання заявника та витребувано від Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с.38). На виконання ухвали суду про витребування доказів, 06.09.2023 року (вх. № 24915) представником заявника надано клопотання про приєднання до матеріалів справи копії спадкової справи заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.46-57). В судове засідання [PERSON] не з`явилась, при цьому, 17.07.2023 року (вх. № 19858) представник заявника подала заяву щодо можливості розгляду справи за відсутності заявника та його представника. В заяві представник зазначила, що вимоги щодо встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.40). Заінтересована особа: [PERSON] 18.07.2023 року (вх. № 20059) також, звернулась із заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що викладені в заяві вимоги підтримує в повному обсязі та підтверджує, що заявник постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (а.с.42). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з ст.15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно доч.1 ст. 293 ЦПК України,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначила, що після смерті матері, вона із запізненням звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з цим, їй було роз`яснено про право на звернення до суду з заявою про продовження строку на прийняття спадщини або з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Заявник вказує, що проживала з матір`ю на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини, а відтак звертається до суду з даною заявою про встановлення факту. Таким чином, для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Дослідивши матеріали справи, докази, що додані до заяви, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , про що 12.11.1971 року зроблено актовий запис № 1735. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.12), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 6566 (а.с.9). Згідно повідомлення про пропущення строку для прийняття спадщини державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі повідомлено, що [PERSON] звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої [INFO] , після спливу встановленого на час звернення десятимісячного строку (а.с.16). Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , про що 13.09.1969 року зроблено актовий запис № 1440. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14 зв). Після державної реєстрації шлюбу 06.11.1996 р. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14 зв.). Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] . На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник надала: Акт від 15.05.2023 року згідно якого мешканці будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що [PERSON] , проживала разом зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підписи в акті засвідчені головою правління ЖБК «Ленінський-35» Сологуб (а.с.20). Медичні документи: згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого місцем проживання [PERSON] зазначено: [ADDRESS] , згідно договору № 376873 про надання послуг з охорони здоров`я від 03.06.2022 року, замовником послуг є [PERSON] , виконавець зобов`язується здійснювати надання послуг з охорони здоров`я, зокрема надавати кваліфіковане обстеження та/або лікування супровід пацієнту [PERSON] , [INFO] , останній укладено за адресою: [ADDRESS] . Згідно етапного епікризу медичні послуги [PERSON] надавались за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки № 7970 [PERSON] виписано за адресою: [ADDRESS] . Первинний огляд лікаря від 04.03.2021 року, 03.03.2022 року та 02.05.2022 року проведено також за вищевказаною адресою (а.с.21-29). Судом досліджується копія спадкової справи заведеної до майна померлої [PERSON] , згідно якої встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулась [PERSON] яка зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] та після смерті якої вона приймає все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що на день смерті їй належало та на що вона за законом мала право. В матеріалах спадкової справи міститься лист державного нотаріуса про повідомлення про пропущення строку для прийняття спадщини (а.с.46-57). Таким чином, судом встановлено, що заявник у справі є дочкою померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , та матеріалами справи встановлено, що заявник проживала зі спадкодавцем за однією адресою. Відповідно до ч.ч.1,6ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268ЦКУкраїни підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц. Як встановлено матеріалами справи, спадкодавець [PERSON] , хворіла і потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому тривалий час і до самої смерті, проживала разом із дочкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою спадкодавцю надавалась медична допомога, здійснювався первинний огляд лікаря та було укладено договір про постачання послуг з охорони здоров`я. Крім іншого, факт проживання матері та дочки за однією адресою також підтверджено актом про проживання за підписом сусідів за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження дослідженими доказами, а тому [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] , зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті останньої, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження дослідженими доказами, а саме, те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та постійно проживала зі спадкодавцем по день її смерті, що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті її матері, а тому суд дійшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: approved