Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Представниця позивача [PERSON] - адвокат Юрченко Аліна Валентинівна звернулася від імені та в інтересах позивача до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, у якій просила суд визначити [PERSON] додатковий строк у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Також у позовній заяві представниця позивача просила стягнути судові витрати з відповідача. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 30 травня 2023 року. Протокольною ухвалою суду від 30.05.2023 у зв`язку з неявкою учасників справи відкладено розгляд справи на 05 липня 2023 року. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 липня 2023 року закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 вересня 2023 року. У судове засідання 13 вересня 2023 року позивач [PERSON] та його представниця адвокат Юрченко Аліна Валентинівна не з`явилися. Представниця позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав. Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 2-4) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6875 гектара, що знаходиться на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322055100:00:004:0016, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №152208. За життя спадкодавиця [PERSON] 27.06.2007 склала заповіт, яким заповіла вказану земельну ділянку [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, проте, постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О.О. від 16.03.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у порядку спадкування після померлої [PERSON] у зв`язку з пропущенням ним строку для прийняття спадщини. Позивач стверджував, що він не знав про смерть [PERSON] , оскільки у момент її смерті перебував за кордоном та дізнався про її смерть, лише повернувшись 26.12.2022 в Україну. На цей час шестимісячний строк, передбачений законодавством для прийняття спадщини, вже сплинув. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, який прийняв спадщину після померлої шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Згоди на подання заяви про прийняття спадщини після померлої поза межами визначеного законом строку позивачем відповідач не надав. Позивач вважає, що строк ним пропущений з поважних причин, а тому вимушений звернутись до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 (постанова від 26.09.2012), згідно з яким правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини визнані судом поважними. При нормативному обгрантуванні позову позивач також посилався на ст. 16, 1217, 1218, 1223, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-1320цс17 (постанова від 23 серпня 2017 року), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 766/14595/16 (постанова від 17 жовтня 2019 року), у справі № 487/2375/18 (постанова від від 30 січня 2020 року), у справі № 450/1383/18 (постанова від 31 січня 2020 року), узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Позиція відповідача Відповідач [PERSON] письмових пояснень на позовну заяву не надав, свою позицію щодо предмета спору не висловив, у судове засідання не з`явився, будь-які заяви, клопотання не подавав. Фактичні обставини, встановлені судом [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.03.2023 серія [NUMBER] (а.с. 9). Місце смерті - Україна, Полтавська область, Кременчуцький район, селище міського типу Козельщина. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у тому числі на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6875 гектара, що знаходиться на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322055100:00:004:0016. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2023 (номер інформаційної довідки 339694545) (а.с. 50) власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6875 гектара, що знаходиться на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322055100:00:004:0016 є [PERSON] . Право власності на земельну ділянку зареєстровано 14.05.2014 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 152308, виданого 19.06.2007 Козельщинською районною державною адміністрацією За життя [PERSON] склала заповіт, який 27 червня 2007 року посвідчено секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі з № 146, яким вона заповіла [PERSON] , [INFO] , земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,69 га, що знаходиться на території Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області та належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №152308, зареєстроване на її ім`я у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010754500056 (а.с. 8). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.03.2023 (номер інформаційної довідки 71812560) вбачається, що у Спадковому реєстрі містяться відомості про чинний заповіт [PERSON] від 27 червня 2007 року, посвідчений Лутовинівською сільською радою Козельщинського району, номер в реєстрі 146 (а.с. 21). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.11.2007 (номер витягу 11787773) заповіт [PERSON] від 27 червня 2007 року посвідчений Лутовинівською сільською радою Козельщинського району, номер в реєстрі 146 зареєстровано у Спадковому реєстрі (а.с. 23). 16 грудня 2021 року спадкоємець за законом (син померлої) [PERSON] подав заяву до Козельщинської державної нотаріальної контори про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 15). Факт реєстрації та проживання померлої [INFO] [PERSON] станом на день її смерті разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 13.12.2021 № 2599 (а.с. 16). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.03.2023 (номер інформаційної довідки 71812546) вбачається, що 16.12.2021 Козельщинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу (номер у Спадковому реєстрі 68862994, номер у нотаріуса 341/2021), спадкодавець [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] (а.с. 20). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.12.2021 (номер витягу 67817702) Козельщинською державною нотаріальною конторою внесено реєстраційний запис щодо спадкової справи (номер у Спадковому реєстрі 68862994, номер у нотаріуса 341/2021), спадкодавець [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] (а.с. 22). Листом від 20.12.2022 № 683/02-14 завідувач Козельщинської державної нотаріальної контори Олександр Курочкін поінформував [PERSON] про заведення 16 грудня 2021 року Козельщинською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 341/2020 на майно померлої [INFO] [PERSON] ; про факт подання спадкоємцем [PERSON] заяви про прийняття спадщини померлої та наявність заповіту від 27 червня 2007 року, посвідченого секретарем Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, на користь позивача. Повідомив позивачу про пропуск ним строку на прийняття спадщини; та роз`яснив його право на звернення до суду з позовною заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Також державний нотаріус запропонував з`явитися до нотаріальної контори з метою з`ясування його позиції стосовно спадкування протягом місця з дня отримання листа (а.с. 17). Зазначений лист [PERSON] отримав 27 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення (а.с. 18). 04 січня 2023 року позивач з`явився до держнотконтори за місцем відкриття спадщини та подав заяву, у якій підтвердив, що йому стало відомо про відкриття спадщинги на майно померлої [INFO] [PERSON] , а також про зміст заповіту та про те, що спадщину після неї прийняв [PERSON] , але зі заявою про прийняття спадщини у нотаріальну контору він не звертався, так як у нього була поважна причина: він перебував з травня місця 2021 року по грудень 2022 року у Польщі, про смерть [PERSON] не знав, фактично спадщину не прийняв, але на спадщину, а саме на вказаний у заповіті пай він претендує. Повідомив також, що якщо [PERSON] не дасть йому згоду на прийняття спадщини поза межами строку, наданого законом на її прийняття, то він буде звертатися до суду зі заявою про надання йому судом додаткового строку на прийняття спадищини після помелої [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (лист від 08.02.2023 № 91/Г-1679-2471), [PERSON] перетинав державний кордон України у період з 01.05.2021 по 31.12.2022 двічі: на виїзд 27.05.2021 та на в`їзд 26.12.2022 (а.с. 12). 16 березня 2023 року позивач подав до Козельщинської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2007 року після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 13). Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіна О.О. від 16 березня 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 10). З постанови нотаріуса також вбачається, що на майно померлої [INFO] [PERSON] 16.12.2021 Козельщинською держнотконторою заведена спадкова справа № 341/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої її сином [PERSON] , подружжя, що пережило померлу, немає, інші спадкоємці заяв не подавали. [PERSON] надав усі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, у тому числі на земельну ділянку. При проведенні пошуків у Спадковому реєстрі стосовно посвідчених заповітів від імені [PERSON] було отримано інформацію про заповіт, посвідчений від її імені Лутовинівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 27.06.2007 за реєстровим № 146, про що було повідомлено [PERSON] . Останній повідомив, що йому невідома інформація про заповіт та його зміст. У зв`язку з цим Козельщинською ДНК було зроблено запит до органу, який посвідчив заповіт, та отримана копія цього заповіту. З його змісту стало відомо, що [PERSON] земельну частку (пай) заповіла [PERSON] . Оскільки [PERSON] у Козельщинську ДНК не звертався, 20.12.2022 йому був направлений лист за місцем реєстрації (вказаним [PERSON] ) та було запропоновано звернутися до Козельщинської ДНК протягом одного місяця з момоенту отримання листа. Лист був вручений [PERSON] 27.12.2022. Після цього [PERSON] з`явився до держнотконтори разом з [PERSON] , надав оригінал вказаного заповіту та пояснив, що не знав про смерть [PERSON] , так як перебував за межами України і не міг своєчасно прийняти спадщину. [PERSON] та [PERSON] вели між собою переговори щодо оформлення спадщини померлої [PERSON] , але спільної згоди не дійшли, а тому 04.01.2023 [PERSON] з`явився до держнотконтори та подав заяву, що на спадщину за заповітом претендує та буде звертатися до суду зі заявою про надання йому додаткового строку на прийняття спадщини. [PERSON] про цей факт було відомо, заяву про надання згоди [PERSON] на прийняття спадщини поза межами визначеного законом строку не подав, тому [PERSON] 16.03.2023 звернувся до нотконтори за отриманням постанови про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на завіщаний йому земельний пай з метою звернення до суду з відповідною заявою. Застосовані судом норми права Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування, відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦКУ). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, ч. 2 ст. 1269 ЦКУ). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Вдповідно до пункту 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій» у редакціїї, чинній станом на дату відкриття спадщини), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Пунктом 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій встановлено порядок (алгоритм) вчинення дій для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, а саме: - право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття (п. 3.1); - для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (п. 3.2); - заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі (п. 3.3); - для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п. 3.13); - якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (п. 3.15); - суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п. 3.16); - спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п. 3.17); - не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 3.18); - за наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття (п. 3.19). Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зі п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) вказано, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди дослужуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 127/12911/18. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована разом з сином - відповідачем [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Установлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини закінчився, відповідно, 03 квітня 2022 року. Відповідач [PERSON] , як син померлої, є спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON] . На підставі його заяви про прийняття спадщини державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу. Позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, встановлений законом, не подав, оскільки перебував за межами України та не був обізнаний про смерть спадкодавиці. Такі факти доводяться доказами, що містяться у матеріалах справи, та не були спростовані відповідачем. Після отримання повідомлення нотаріуса про відкриття спадщини позивач у найкоротший строк з`явився до нотаріуса за місцем відкриття спадщини та подав відповідні зяви та документи, проте оформити право на спадщину у нотаріальному порядку не має можливості через пропущення ним строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідач [PERSON] , як єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, однак, не надав згоди на подання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом померлої [PERSON] поза межами визначеного законом строку. Дослідивши обставини даної справи та наявні докази у їх сукупності, суд уважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки перебуваючи за межами України позивач, який не є родичем спадкодавиці та не проживав з нею за однією адресою, не був обізнаний про смерть спадкодавиці та лише повернувшись в Україну зміг звернутися до нотаріальної контори; у найкоротший строк відкликнувся на повідомлення нотаріуса та звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою. Усе наведене може свідчити про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та у відповідності до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду у справах № 591/1271/18, № 405/7058/19, № 642/2539/18-ц. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки, як встановлено судом, він не є родичем спадкодавця, не проживав з останньою, про її смерть дізнався лише у грудні 2022, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, необізнаність позивача як спадкоємця про смерть спадкодавиці, за встановлених у цій справі обставин, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Поважність причин пропуску строку стосується періоду від моменту відкриття спадщини й до моменту звернення позивачем до нотаріуса. Урахувавши принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що права позивача на прийняття спадщини після померлої [INFO] померла [PERSON] підлягають захисту, оскільки відмова у задоволенні позовної заяви позбавить позивача права на спадкове майно, що не буде відповідати волі заповідача та такому фундаментальному принципу спадкового права як свобода заповіту, загальним принципам цивільного законодавства та міжнародного права. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с. 1). З врахуванням того, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved