Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

02 травня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що від стосунків з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] . 07 липня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 березня 2023 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що протягом тривалого часу їм не вдалося побудувати повноцінну міцну родину. З 2019 року відповідач постійно перебував у тривалих роз`їздах за кордоном, проживаючи у колі сім`ї лише 2 місяці на рік, в результаті чого сімейне життя між ними поступово погіршувалося. З 07 січня 2022\~року відповідач знаходиться за межами України, працює за кордоном, має інші стосунки. Зважаючи на всі обставини, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю, за останні три місяці кошти взагалі не надавав для потреб дитини. У свою чергу, вона, як мати неповнолітнього сина, усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їхньої дитини. Вказує, що у неї з сином тісний психологічний контакт, прив`язаність один до одного, тому проживання дитини саме з нею є для дитини більш прийнятним, оскільки в неї більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу. Крім того, ураховуючи, що відповідач останні три місяці не надавав матеріальної допомоги на потреби дитини, вважає, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від добровільного матеріального утримання дитини. Зважаючи на те, що відповідач не має постійних доходів і не працює на території України, оскільки виїхав з країни 07 січня 2022 року, позивачка вважає за необхідне визначити розмір аліментів у сумі 5000 грн щомісячно, оскільки таку суму грошової допомоги на дитину відповідач визначив самостійно. Також зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому вважає, що він зможе сплачувати такий розмір аліментів. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 травня 2023 року та до повноліття дитини. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18\~липня 2023 року. 18 липня 2023 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 01\~серпня 2023 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 31\~серпня 2023 року. 31\~серпня 2023 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено на 14\~вересня 2023\~року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача. В дане судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] та третьої особи Управління «Служба\~у справах\~дітей» Сумської\~міської ради надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату час і місце розгляду даної справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 7). 07\~липня 2017\~року сторони\~зареєстрували шлюб (а.с. 5). Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 березня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 6). Згідно витягу з реєстру Сумської територіальної громади позивачка [PERSON] та малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11). У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 14 вересня 2023 року за № 27.1-26/1455 орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Із системного\~тлумачення ч.\~1\~ст.\~3,\~ст.\~9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, виходячи з необхідності забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частинами 1, 2 статті 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як передбачено статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, дані про осіб, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб. Разом з тим, ураховуючи, що позовна заява подана до суду 02 травня 2023 року, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02 травня 2023 року, а не з 01 травня 2023 року як просить у позовній заяві позивачка, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, ураховуючи, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів для стягнення аліментів за минулий час. Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 02 травня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовної вимоги про визначення місця проживання дитини необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн 60 коп. (2684 грн * 0,4) (а.с. 21). Також у зв`язку із задоволенням позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн 60\~коп. (2684 грн * 0,4), оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову за вказаною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: partial