Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У травні\~2023\~року \~ [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме, що померлий [PERSON] проживав постійно спільно з [PERSON] з квітня 2003 року по день його смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~заяви вказав,\~що померлий\~ [INFO] \~ [PERSON] \~був його\~рідним братом. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка. Зазначає, що брат проживав одиноко в с. Шелестяни, з 2002 року стан його здоров`я погіршився, він став потребувати допомоги, тому з квітня 2003 року брат фактично проживав разом із ним по [ADDRESS] , тому вважає себе таким, що прийняв спадщину в силу вимог статті 1268 ЦК України. Будучи спадкоємцем за законом, заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту спільного проживання із спадкодавцем, а тому звернувся до суду. Представник заявника - адвокат Соловей О.В. у вступному слові заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Зазначив, що в ході судового розгляду справи він від колишнього голови сільської ради з`ясував, що у російській федерації у [PERSON] була дружина та донька. Остання не приїздила до свого батька близько з 1996 року, не була присутня і на похованні. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заяви не заперечила. Процесуальні дії у справі 29 травня 2023 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків. 22 червня 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 31\~липня 2023\~року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, розгляд справи відкладено. 15 серпня 2023 року задоволено клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 29 жовтня 1996 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів усе майно, де б воно не було, і з чого не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті доньці [PERSON] (арк. спр. 51). Заявник [PERSON] , народився [INFO] у с. Вахнівці Новоушицького району Хмельницької області, в графі батько вказаний [PERSON] , в графі мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, паспорт громадянина України (арк. спр. 6,3). Відповідно до актового запису про народження №36 від 17 грудня 1937 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записаний [PERSON] , матір`ю- [PERSON] (арк. спр.7-9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 6 на звороті). 20 серпня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Ілліча с. Косиківці видано державний акт серії ХМ 0013, яким передано у колективну власність 1504,6 га землі згідно з планом (арк.спр.10 на звороті-11). Водночас усписку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 013, наявне прізвище [PERSON] (арк. спр. 12). Даними довідки № 100 від 15 березня 2023 року, №162 від 24 травня 2023 року підтверджується, що спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживав (арк. спр. 15 на звороті, 16). Відповідно до довідки №151 від 19 травня 2023 року, акту про встановлення фактичного місця проживання, [PERSON] з квітня 2003 року до дня смерті [INFO] проживав без реєстрації та вів спільне господарство разом зі своїм братом за адресою: [ADDRESS] (арк. спр.13,14,15). Також суд\~установив,\~що спадкова\~справа після\~смерті [PERSON] \~не заведена (арк.спр.32-35). Показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами заявника [PERSON] , підтверджується, що близько за рік до смерті [PERSON] почав проживати у с. Вахнівці у домогосподарстві свого брата [PERSON] , який разом із дружиною доглядали за ним, оскільки він хворів. [PERSON] помер у с. Вахнівці, поховання здійснювала сім`я брата. Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв`язку з чим потрібно звернутись до суду та встановити факт спільного проживання з померлим, про що свідчить постанова нотаріуса від 25 травня 2023 року (арк. спр. 10). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. (ст.ст. 1268, 1269 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказав, що є спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата [PERSON] , заяву про прийняття спадщини після смерті останнього у визначений законом строк не подавав, проте вважає себе таким, що прийняв спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Наявні у справі письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , свідчать про обґрунтованість та підставність заявлених вимог, оскільки суд установив, що заявник [PERSON] є спадкоємцем другої черги після смерті брата [PERSON] та на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON] у будинку [ADDRESS] , зокрема в період з квітня 2003 року по 02 травня 2004 року. Спадкоємець за\~заповітом [PERSON] \~спадщину після\~спадкодавця [PERSON] \~не прийняла,\~спадкова справа\~не заведена,\~а на\~час смерті\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~один.\~ Інших спадкоємців суд не встановив. Таким чином з огляду на викладене, варто зазначити, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з квітня 2003 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення даного юридичного факту є реалізація спадкових прав заявником після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved