Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 27.06.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 03.05.2023 року ухвалою суду (а.с.11-12) позовну заяву залишено без руху із визначенням строку для усунення недоліків. 07.06.2023 року позивач [PERSON] на виконання вище зазначеної ухвали суду подала до суду заяву (а.с.16), в якій зазначила відомості про те, що від шлюбу з відповідачем спільних неповнолітніх дітей не має, не являється вагітною та не має дітей віком до одного року. 13.06.2023 року ухвалою суду (а.с.19-20) у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку 17.08.2023 року судової повістки у вигляді SMS-повідомленняна номер телефону, згідно поданої заявки (а.с.9). При цьому, позивачем було подано до суду письмову заяву від 10.07.2023 року (а.с.25) про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала про підтримання позовних вимог в повному обсязі і просила їх задовольнити, а також зазначила про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, окрім того просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення № 6600001395059 про вручення 07.09.2023 року рекомендованого поштового відправлення № 6600001391550 із судовою повісткою про виклик. Відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. При цьому, суд звертає увагу, що 10.07.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява від імені відповідача [PERSON] датована 07.09.2023 року (а.с.24) про розгляд справи за його відсутності. Однак, до цієї заяви не дано документу на підтвердження наявності на ній електронного підпису, зокрема протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису. У зв`язку з чим та враховуючи вимоги ч.8 ст. 43 ЦПК України і висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22), то судом не було прийнято згадану заяву до розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.06.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 29, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27.06.2020 року (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, приймаючи до уваги, що при відкритті провадження у справі позивачу ухвалою суду від 13.06.2023 року (а.с.19-20), було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, то на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved