Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Гонцарюка Є.Л. звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування на його утриманні. Заява обґрунтована тим, що з 2012 року заявник [PERSON] та [PERSON] , почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. Заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2012 року по 2019 рік за місцем реєстрації [PERSON] , а саме [ADDRESS] . У сторін під час спільного проживання народилось двоє дітей, а саме [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2015 року народження. В 2019 році заявник [PERSON] , [PERSON] та їх діти [PERSON] і [PERSON] переїхали проживати за місцем реєстрації заявника [PERSON] , а саме [ADDRESS] де і проживають до тепер. [INFO] [PERSON] помер. Витрати на поховання були витрачені заявником особисто. За час спільного проживання на протязі майже 10 років ними було набуто спільне майно. Тому просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] та перебування заявника на утриманні в [PERSON] необхідно для прийняття спадщини від [PERSON] . Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник заявника через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі та просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, подала заяву через канцелярію суду в якій просила розгляд проводити без їх участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні фізичної особи. Факт сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка та надала частково про це докази. Метою встановлення факту сумісного постійного проживання та перебування на утриманні чоловіка є реалізація її права на прийняття спадщини. Судом встановлено, що сторони в період з 2012 року по 2019 рік проживали за місцем реєстрації [PERSON] , а саме по [ADDRESS] , що підтверджено довідками №1022 від 02.11.2015р., №781 від 30.05.2017р. Чорнівської сільської ради та №66 від 11.04.2022 р. Чорнівського старостинського округу (а.с. 11-13). З 2019 року сторони переїхали проживати за місцем реєстрації заявника [PERSON] , а саме [ADDRESS] , що підтверджено актом №115 від 30.08.2022 року. Під час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.26-27). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до актів №50 та №200, що засвідчені сусідами сторони проживали разом та заявниця була на утриманні [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Отже, з досліджених матеріалів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно спільно проживали однією сім?єю по день смерті чоловіка [PERSON] . Що стосується факту перебування заявника на утриманні чоловіка, то слід зазначити наступне. Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Для ухвалення позитивного рішення у справі за заявами цієї категорії суд першої інстанції має встановити, чи може особа, яка звернулася до суду, мати відповідні правові наслідки, на які вона розраховує, чи правильно вона зазначила заінтересовану особу в справі. Суд відповідно до ст. 263 ЦПК повинен дати належну оцінку наданим доказам, згідно з якими встановити факт того, що матеріальна допомога годувальника була для заявника основним джерелом засобів до існування. Сам по собі факт проживання за однією адресою із померлим не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї, а утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. В матеріалах справи відсутні відомості про доходи чоловіка заявника та докази систематичної грошової допомоги заявнику її чоловіком на протязі їх життя, а тому в цій частині заяви слід відмовити. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала спільно з чоловіком по день його смерті, однак доказів перебування на його утриманні заявником не доведено, а тому заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial