Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

ТОВ «Стильестейт» звернулось до суду з вказаним позовом у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 28164,80 гривень, як оплату за договором №04/11 від 04.11.2019 року та неустойку в сумі 56329,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.11.2019 між сторонами було укладено договір №04/11, відповідно до якого [PERSON] доручає, а ТОВ «Стильестейт» приймає на себе зобов`язання надати послуги замовнику щодо пошуку покупця, підготовки і супроводу угоди щодо відчуження будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов договору замовник зобов`язався сплатити виконавцю винагороду за послуги у розмірі 1000 доларів США у строк не пізніше 3-х банківських днів після надходження коштів від покупця зазначеного об`єкта нерухомості. Підтвердженням виконання виконавцем робіт по об`єкту, зазначеному в договорі, є підписання замовником договору купівлі-продажу щодо відчуження цього об`єкту. З інформаційної довідки вбачається, що 13.07.2020 право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2020, що підтверджує виконання ТОВ «Стильестейт» своїх зобов`язань перед відповідачем. Відповідач відмовляється виконувати свої зобов`язання по договору від 04.11.2019 щодо оплати послуг. 23.10.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано досудову вимогу про стягнення заборгованості за укладеним договором. До моменту подання позову відповіді на вимогу позивач не отримав. Відповідач своїх зобов`язань не виконала. Відповідно до умов договору, у випадку порушення замовником п.3.5, 5.1 замовник зобов`язується сплатити виконавцю неустойку у подвійній вартості наданих послуг (винагороди), обумовленої у п.5.1 даного договору. З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 12) 25.02.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] - адвоката Федорова Ю.А. у якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач намагався продати зазначений в позові будинок в незрозумілий спосіб, шляхом «телефонного аукціону» та за нижчою ціною, ніж зазначено в договорі. Крім цього, відповідачем 05.07.2021 директору ТОВ «СТИЛЬЕСТЕЙТ» - Яцубі В.М. було усно повідомлено про розірвання договору. Факт розірвання договору шляхом телефонного дзвінка обгрунтовує тим, що даний договір за своєю природою є договором доручення з елементами договру надання послуг, а тому, відповідно до ч.2 ст.1008 ЦК України, вона має право відмовитись від договору доручення в будь-який час. Відповідач самостійно, без участі позивача, продала будинок, тобто фактично не отримала зазначені в договорі послуги. Позивачем не надано жодних доказів про виконання ним робіт, спрямованих на виконання умов договору. Крім цього, на думку представника відповідача, п.5.3. договору суперечить п.16 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області підготовче провадження по справі закрито, та справу призначено до судового розгляду. (а.с.70) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.06.2021 клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Федорова Ю.А. про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі №127/1839/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стильестейт» до [PERSON] про стягнення коштів за договором до набрання законної сили рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/14400/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стильестейт» про визнання договору частково недійсним. (а.с.70) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 провадження у справі поновлено. (а.с.79) Директор ТОВ «Стильестейт» - Яцуба В.М. заявив клопотання про прийняття до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог у даній цивільній справі, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СТИЛЬЕСТЕЙТ» кошти в сумі 36568,80 грн., як оплату за договором №04/11 від 04.11.2019, та 33597,38 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційних витрат. (а.с.135-136) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2023 прийнято до розгляду заяву директора ТОВ «Стильестейт» - Яцуби В.М. про зменшення розміру позовних вимог. (а.с.143) 18.08.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Федоров Ю.А. на адресу суду направив заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності до позовної вимоги по стягнення з відповідача пені. Заява мотивована тим, що до таких позовних вимог застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Право позивача на заявлення такої вимоги виникло з 13.07.2021, проте до суду він її заявив лише 04.05.2023, тобто з пропуском строку. З огляду на викладене, в задоволенні такої вимоги позивача слід відмовити. (а.с.156) Позивач директор ТОВ «Стильестейт» - [PERSON] та його представник - адвокат Усов Ю.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду данної справи, проте представник позивача - адвокат Усов Ю.В. надав суду заяву в якій просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Федоров Ю.А. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідач та його представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду данної справи не з`явилися у судове засідання та не повідомили про причини своєї неявки, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності відповідача та його представника. Оскільки, учасники справи не з`явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні покази. У 2019-2020 роках свідок працював рієлтером та співпрацював з позивачем ТОВ «Стильестейт» - [PERSON] . Відповідач хотіла продати належну їй нерухомість. [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали договір про надання послуг з продажу будинку останьої. Для того, аби швидше та за вигідною відповідачу ціною продати будинок за адресою: [ADDRESS] , позивач залучив до продажу данного будинку його, інших рієлторів та рієлторські агентства, це не заборонено і саме так ринок нерухомості працює. Свідок в 2020 році був неодноразово у будинку за адресою: [ADDRESS] , і під час свого візиту бачив там різних ріелтерів з різними покупцями. [PERSON] показувала свідку будинок та земельну ділянку. На паркані висів виготовлений ТОВ «Стильестейт» банер про продаж будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав наступні покази. Повідомив, що він є ФОП, колегою директора ТОВ «Стильестейт» [PERSON] . Зазначив, що йому відомо, що продажом будинку в Зарванцях займався ТОВ «Стильестейт». Для продажу було розміщено інтернет оголошення, здійснено розсилку по іншим рієлторським агентствам, розносились листівки, розміщувався банер. ТОВ «Стильестейт» залучив свідка до продажу вказаного будинку, як ФОПа. Від потенційних покупців свідком було отримано орієнтовно 30 пропозицій, в яких зазначалася запропонована покупцями ціна, а потім передавались відповідачу [PERSON] . Було два основних претенденти на купівлю будинку, одним з яких був [PERSON] , (за словами [PERSON] знайомий відповідача), з яким свідок зустрічався на об`єкті, залишив пропозицію про купівлю (оферту) у якій зазначив ціну близько 75000 доларів США. [PERSON] не погодилась на вказану ціну і відмовилась продавати будинок. В суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04.11.2019 між сторонами було укладено договір №04/11, відповідно до якого [PERSON] , надалі - «Замовник» з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬЕСТЕЙТ» в особі директора Яцуби Володимира Миколайовича, який діє на підставі Статуту, надалі «Виконавець» з іншого боку, уклали цей договір про нижчевикладене. (а.с.2) Відповідно до п.1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги замовнику щодо пошуку покупця, підготовки і супроводу угоди, далі - Угода, щодо відчуження будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з наступними характеристиками: загальна площа - 355; житлова площа - 137; поверх/поверховість - г/ц. Відповідно до п.1.5 Договору, початкова вартість об`єкта еквівалент 130000 доларів США за курсом НБУ на день оплати. Відповідно до Розділу 2 Договору, виконавець зобов`язаний: здійснювати пошук потенційного покупця на об`єкт Замовника всіма наявними в нього можливостями (п.2.1); включити інформацію про об`єкт у власну базу даних та базу даних інших рієлторських фірм (п.2.2); розмістити рекламні оголошення про продаж об`єкта нерухомості в щотижневику «РІА», «Вінницька нерухомість будівництво», спеціалізованих інтернет-виданнях» (п.2.3); надавати інформаційно-консультаційні послуги з правових, організаційних, технічних та інших питань, що стосуються відчуження об`єкту (п.2.4); організовувати та проводити переговори з потенційними покупцями про умови майбутньої угоди (п.2.5); прийняти від Замовника та містити в цілісності й схоронності на термін дії цього договору документи. На вимогу Замовника повернути зазначені в цьому договорі документи після закінчення дії цього договору або після розірвання договору за погодженням сторін (п.2.6); Організувати підготовку та правовий супровід угоди, включаючи (п.2.7): проведення аналізу правовстановлюючих документів на об`єкт (п.2.7.1); консультації і надання допомоги Замовнику по збору всіх необхідних для угоди документів (п.2.7.2); здійснення координації розрахунків між замовником та покупцем об`єкта (п.2.7.3). Згідно з п.4.2 Договору, у разі необхідності розірвання Замовником Договору в односторонньому порядку до закінчення терміну дії, Замовник зобов`язаний сповістити про це виконавця і виплатити йому грошову компенсацію пропорційно виконаній роботі і понесених витрат, але не менше 10% від суми винагороди, зазначеної в п.5.1 Договору. Згідно з п.5.1. Договору замовник зобов`язується сплатити виконавцю винагороду за послуги у розмірі 1000 доларів від реальної вартості об`єкту нерухомості. Оплата за послуги поділяється наступним чином: аванс в розмірі 500 грн. оплачується в день підписання даного договору, решта суми виплачується за проданий об`єкт не пізніше трьох днів після надходження коштів від покупця даного Об`єкту. Відповідно до п.5.3. даного Договору, підтвердженням виконання виконавцем робіт по об`єкту, зазначеному в договорі, є підписання замовником договору купівлі-продажу, договору про наміри чи будь-яких інших договорів щодо відчуження об`єкту. Згідно з п.5.5. Договору, за прострочення виплати Виконавцю передбаченої договором винагороди Замовник за кожен день прострочки платежу, виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості. Згідно з п.6.1 Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 04.05.2020 включно. Згідно з п.6.2 Договору, якщо будь-які зі сторін протягом 10 днів до кінця дії Договору не заявить у письмовій формі про бажання розірвати або змінити Договір, строк дії Договору продовжується на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені Договором. Договір може бути розірваний достроково, за взаємною згодою сторін, про що Сторонами складається протокол про розірвання Договору. Згідно з п.7.1 Договору, Виконавець має право на отримання винагороди, розміром передбаченим п.5.1 Договору також у тому випадку, якщо протягом 90 днів після закінчення терміну дії даного Договору Виконавцем буде укладений будь-який договір відчуження об`єкту з потенційними покупцями, імена яких зафіксовано в акті огляду об`єкту, а також з будь-якою пов`язаною з покупцем особою. Судом встановлено, що сторони не погодили перелік документів, які підлягають передачі, з чого можна зробити висновок, що документи не передавались та не приймались(п.2.6) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №226679632 від 02.10.2020, 13.07.2020 право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2020, №520. (а.с.3) 23.10.2020 позивачем на адресу відповідача було надіслано досудову вимогу про стягнення заборгованості за укладеним договором.(а.с.4) Відповідно до витягу з офіційного сайту Укрпошти, поштове відправлення №2105018689352, яке відповідно до опису вкладення містить досудову вимогу, було вручене 30.10.2020. (а.с.5) На підтвердження вчинення ТОВ «Стильестейт» заходів, спрямованих на виконання умово договору, Замовнику було надано скріншоти, які підтверджують розміщення оголошень про продаж будинку, зокрема, на порталах «дом.ріа» та ОЛХ, виготовлення листівок, банеру та стрілки-вказівника, розміщення оголошень про продаж будинку в мережі інтернет, розіслання пропозиції про співпрацю агентам, що здійснюють продаж будинків в Зарванцях. (а.с.49-57) Також було надано перелік витрат, відповідно до яких виконавець під час виконання договору поніс витрати у розмірі 5369 грн.: банер і рекламна стрілка (виготовлення, дизайн, встановлення) - 850 грн.; кольорові листівки поліграфічної якості А5 1000 шт. (виготовлення, дизайнер, доставка, розклейка-доставка) - 1332 грн.; портал mesto.ua - 32 грн.; портал dom.ria (перевірене оголошення, максимальний ТОП на 1-2 позиції в пошуку серед будинків) - 1632 грн.; портал ОЛХ (оголошення VIP на 7 днів та максимальний ТОП) - 521 грн., продукти на день відкритих дверей для агентів та канц. Товари - 405 грн.; просування на фейсбук - 597 грн. При цьому суд звертає увагу, що доказів понесення вказаних витрат (квитанції, платіжні доручення) надано не було. Також замовнику було надано форму Пропозиції про купівлю (оферту) (а.ч.58), звіт про результати рекламної компанії (кількість дзвінків, кількість осіб, що оглянули об`єкт продажу, кількість оферт, перелік зауважень покупців), а також надано правила проведення торгів. (а.с.58 на звороті-59). Замовнику було повідомлено про результати торів (а.с.48), та надано пропозицію про купівлю (оферту) від [PERSON] (а.с.47) Постановою Вінницького апеляційного суду від 31.01.2023 у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Стильестейт» про визнання договору частково недійсним (№127/14400/21) визнано недійсним пункт 5.4 договору №04/11 від 01.02.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Стильестейт». (а.с.128-130) Крім цього, у вказаній постанові апеляційним судом встановлено, що на момент розгляду справи в силу п.6.2 договору №04/11 цей договір є пролонгованим. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Судом встановлено, а сторонами не заперечувався факт укладення 04.11.2019 договору №04/11. При цьому, суд критично ставиться до твердження представника відповідача, що вказаний договір за своєю природою є договором доручення з елементами договору про надання послуг, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1,2 ст.1000 ЦК України, За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Таким чином, обов`язковою ознакою договору доручення є вчинення повіреним від імені довірителя саме юридичних дій. Відповідно до ст.1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Юридичні дії, які є предметом договору доручення, пов`язані з укладанням повіреним правочинів, що створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки безпосередньо довірителя. Сам повірений за такими правочинами стороною не стає, жодних прав та обов`язків не набуває. Зокрема, коли повірений у межах наданих повноважень від імені довірителя укладає договір із третьою особою, відповідні права й обов`язки виникають безпосередньо у довірителя і третьої особи як сторін договору. Проте якщо повірений вчинить правочин з перевищенням наданих йому довірителем повноважень, то такий правочин буде створювати, змінювати або припиняти цивільні права та обов`язки для довірителя лише у разі наступного схвалення останнім цих дій . Суд звертає увагу, що в укладеному сторонами договорі Виконавець не наділявся правом вчиняти від імені Замовника будь-які правочини. Так само, відсутні докази того, що на виконання вказаного договору Замовником була видана довіреність. Суд звертає увагу, що відповідно до п.1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги замовнику щодо пошуку покупця, підготовки і супроводу угоди щодо відчуження будинку. Вказане дає підстави вважати, що укладений між сторонами договір за своєю природою є саме договором про надання послуг. Так, за змістом частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності. Якщо внаслідок надання послуги й створюється матеріальний результат, то він не є окремим, віддільним від послуги як нематеріального блага, об`єктом цивільних прав, через що відповідний результат не є обігоздатним сам по собі. При цьому переважно наголошується, що послуга тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення діяльності) й навіть невіддільна від них, але все ж таки не збігається з такими діями (діяльністю) й існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, що споживається в процесі вчинення відповідних дій (здійснення діяльності) виконавцем. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 361/4256/19(провадження № 61-9229св20). Таким чином, посилання відповідача на те, що вона відповідно до ст.1008 ЦК України мала право в любий момент відмовитись від договору в любий час є необгрунтованим. Щодо твердження про те, що відповідач 05.07.2021 зателефонувала [PERSON] на його особистий номер телефону та повідомила про те, що вона бажає розірвати договір на що останній повідомив, що договір можна вважати розірваним та він підготує і згодом надасть їй необхідні документи з цього приводу, суд зазначає наступне. В судовому засіданні у своїх поясненннях позивач - директор ТОВ «Стильестейт» Яцуба В.М. зазначив, що відповідач не розривала укладений з ним договір №04/11 від 04.11.2019 про надання послуг. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вона дійсно відмовилась від договору в односторонньому порядку або ініціювала процедуру розірвання договору за згодою сторін. У п. 6.2 договору вказано, що якщо будь-яка із сторін протягом 10 днів до кінця строку дії договору не заявить у письмовій формі про бажання розірвати або змінити договір, строк дії договору продовжується на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Договір може бути розірваний достроково, за взаємною згодою сторін, про що сторонами складається протокол про розірвання договору. Оскільки матеріали справи не містять письмової заяви відповідача про бажання розірвати договір №04/11 від 04.11.2019 про надання послуг, тому в силу п.6.2 договору №04/11 цей договір є пролонгованим. Щодо твердження представника відповідача про відсутність будь-яких доказів про виконання Виконавцем своїх зобов`язань за договором, а саме яким чином виконувався вказаний договір та які дії повинні були бути відображені у відповідному акті прийому-передачі виконаних робіт, а не в договорі відчуження майна, яке [PERSON] як власник майна має право укладати будь з ким та без будь-яких обмежень, суд вказає на таке. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 березня 2021 року у справі № 904/2073/19 вказано, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. Факт укладення договору не заперечується сторонами. Отже, при укладенні договору [PERSON] вільно та свідомо погодилася дотримуватись усіх зазначених в ньому умов. Суд не може погодитись з твердженням, що відсутність акта приймання передачі наданих за договором послуг вказує на неповне їх надання, оскільки пунктом 5.3 Договору передбачено, що підтвердженням виконання виконавцем робіт по об`єкту, зазначеному в договорі, є підписання замовником договору купівлі-продажу, договору про наміри чи будь-яких інших договорів щодо відчуження об`єкту. Крім цього, в договорі взагалі відсутня умова про обов`язкове складання акту прийому-передачі наданих послуг. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач зверталась до Виконавця з претензіями щодо неякісного або ж неналежного надання послуг чи не отримання послуг за Договором. Так само, як було вказано вище, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач дійсно ініціювала процес розірвання договору або односторонньої відмови від нього. Таким чином, суд дійшов висновку, що умови договору виконувались, а послуги були надані. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №226679632 від 02.10.2020, 13.07.2020 право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2020. Судом було встановлено, що ТОВ «Стильестейт» взаємодіяло з покупцем [PERSON] з питань щодо подальшого придбання ним об`єкту нерухомості, зазначеного в договорі №04/11 від 04.11.2019. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти вказаної обставини, зокрема у відзиві зазначено, що їй не сподобалась ціна, заявлена [PERSON] в його оферті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що продаж об`єкту нерухомості [PERSON] було здійснено за сприяння ТОВ «Стильестейт». Докази на спростування вказаної обставини в матеріалах справи відсутні. Таким чином, відповідно до п. 5.3 Договору, виконавцем було виконано роботи по об`єкту, зазначеному в договорі. Суд також зауважує, що в матеріалах справи містяться докази того, що на виконання умов договору виконавцем вчинялись належні дії. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що у зв`язку з виконанням договору позивачем, у відповідача виник обов`язок сплатити виконавцю винагороду. При цьому, щодо обсягу наданих виконавцем послуг, суд звертає увагу на наступне. Перелік дій, які Виконавець був зобов`язаний вчинити згідно з умовами договору і за виконання яких він мав отримати винагороду, закріплений в Розділі 2 Договору. Договором було визначено сім видів послуг, які мав надати виконавець. Так, виконавець зобов`язаний: здійснювати пошук потенційного покупця на об`єкт Замовника всіма наявними в нього можливостями (п.2.1); включити інформацію про об`єкт в власну базу даних та базу даних інших рієлторських фірм (п.2.2); розмістити рекламні оголошення про продаж об`єкта нерухомості в щотижневику «РІА», «Вінницька нерухомість будівництво», спеціалізованих інтернет-виданнях» (п.2.3); надавати інформаційно-консультаційні послуги з правових, організаційних, технічних та інших питань, що стосуються відчуження об`єкту (п.2.4); організовувати та проводити переговори з потенційними покупцями про умови майбутньої угоди (п.2.5); прийняти від Замовника та містити в цілісності й схоронності на термін дії цього договору наступні документи. На вимогу Замовника повернути зазначені в цьому договорі документи після закінчення дії цього договору або після розірвання договору за погодженням сторін (п.2.6); організувати підготовку та правовий супровід угоди, включаючи (п.2.7): проведення аналізу правовстановлюючих документів на об`єкт (п.2.7.1); консультації і надання допомоги Замовнику по збору всіх необхідних для угоди документів (п.2.7.2); здійснення координації розрахунків між замовником та покупцем об`єкта (п.2.7.3). В матеріалах справи містяться докази того, що ТОВ «Стильестейт» здійснювало пошук потенційного покупця на об`єкт Замовника всіма наявними в нього можливостями, включило інформацію про об`єкт в власну базу даних та базу даних інших рієлторських фірм, розмістило рекламні оголошення про продаж об`єкта нерухомості в щотижневику «РІА», «Вінницька нерухомість будівництво», спеціалізованих інтернет-виданнях. Пункт 2.6 Договору, як вбачається з самого договору, виконаний не був, оскільки в цьому пункті, на місці, де повинен був бути зазначений перелік документів, проставлений прочерк, а також відсутні докази того, що документи дійсно передавались та приймались. В матеріалах справи відсутні докази, що Виконавець надав інформаційно-консультаційні послуги з правових, організаційних, технічних та інших питань, що стосуються відчуження об`єкту та організовував і проводив переговори з потенційними покупцями про умови майбутньої угоди. Крім цього, судом було встановлено, і не заперечувалось сторонами, що Виконавець фактично не надав Замовнику послуги з організації підготовки та правового супроводу угоди, оскільки відповідач самостійно уклала договір купівлі-продажу будинку. Таким чином, судом встановлено, що Виконавець фактично надав три послуги з семи обумовлених сторонами. Нормами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, з урахуванням часткового виконання договору позивачем, з дотриманням принципів цивільного законодавства та засад зобов`язання щодо добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач має сплатити на користь позивача винагороду за договором №04/11 від 04.11.2019 пропорційно до обсягу наданих виконавцем послуг, тобто у сумі 428,60 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 04.05.2023 (36,57 грн. за 1 долар США) становить 15673,90 грн. Таким чином, позовна вимога про стягнення суми винагороди за договором підлягає частковому задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційного збільшення у сумі 13250,76 грн., суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положення частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти унаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 06.06.2022 року у справі 591/1517/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц. За змістом статті 1 Закону "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Таким чином, враховуючи, що грошове зобов`язання в даному випадку визначене у доларах США , а не в гривні, підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Стильестейт» інфляційних втрат відсутні, а позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо стягнення пені за простроченя виконання грошового зобов`язання, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як було встановлено судом, сторони в п.5.5. Договору №04/11 від 04.11.2019 погодили, що за прострочення виплати Виконавцю передбаченої договором винагороди Замовник за кожен день прострочки платежу, виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості. Відповідач умови договору не виконала, та своєчасно не сплатила позивачу обумовлену сторонами винагороду, з огляду на що у ТОВ «Стильестейт» виникло право вимагати у [PERSON] сплатити пеню за несвоєчасну сплату коштів. Позивач здійснив нарахування пені на суму боргу у розмірі 27273,80 грн. за період з 17.07.2020 по 02.05.2023. Сума пені за вказаним розрахунком становить 20346,62 грн. Суд не може погодитись з вказаним розрахунком та сумою пені, з огляду на те, що судом було встановлено, що сума яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 15673,90 грн. Саме на цю суму повинна нараховуватись пеня. Судом було здійснено перерахунок суми пені з урахуванням дійсної суми заборгованості відповідача. Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. За період з 17.07.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 168 днів (прострочення) : 100 = 863,35 грн. За період з 01.01.2021 - 04.03.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 100 = 324,64 грн. За період з 05.03.2021 - 15.04.2021 : 6,50 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 234,46 грн. За період з 16.04.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 98 днів (прострочення) : 100 = 631,25 грн. За період з 23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 = 336,67 грн. За період з 10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 = 664,32 грн. За період з 10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 324,64 грн. За період з 21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 100 = 1 142,26 грн. За період з 03.06.2022 - 02.05.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 334 днів (прострочення) : 100 = 7 171,35 грн. З огляду на викладене, сума пені за період з 17.07.2020 по 02.05.2023 становить 11673,15 грн. (863,35 + 324,64 + 234,46 + 631,25 + 336,67 + 664,32 + 324,64 + 1142,26 + 7171,35) При цьому, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про застосування строку позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261 ЦК України). Пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. За змістом приписів параграфа другого глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені. Зазначений висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. Таким чином, нарахування пені повинно бути обмежено періодом з 25.05.2022 по 25.05.2023, оскільки позивач звернувся до суду з відповідною заявою саме 25.05.2023. На підставі викладеного, судом було здійснено перерахунок суми пені. Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. За період з 25.05.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 9 днів (прострочення) : 100 = 77,30 грн. За період з 03.06.2022 - 25.05.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 15 673,90 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 357 днів (прострочення) : 100 = 7665,18 грн. З огляду на викладене, сума пені за період з 25.05.2022 по 25.05.2023 становить 7742,48 грн. (77,30 + 7665,18) Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягає частковому задоволенню. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а з [PERSON] на користь ТОВ «Стильестейт» підлягають стягненню кошти на загальну суму 23416,38 грн., з яких: 15673,90 грн. - оплата за договором №04/11 від 04.11.2019 та 7742,48 грн. - пеня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 749,10 грн. пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial