Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

07.06.2023 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати Дочірнє підприємство «Дарниця-1» відновити дію трудового договору з ним з 28.02.2023 року та забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи. Свої вимоги мотивував тим, що працював охоронником у відповідача. З 30.04.2022 року по 10.02.2023 року проходив службу в Збройних Силах України згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», приймав участь в бойових діях. Взятий на військовий облік у Ніжинському районному територіальному центрі комплектації та соціальної підтримки [INFO] . 28.02.2023 року та 05.03.2023 року звертався до директора ДП «Дарниця-1» із заявою про відновлення роботи, однак останній просив надати документи на підтвердження законних підстав щодо несвоєчасного виходу на роботу, після отримання яких буде вирішено питання стосовно поновлення трудових відносин. В подальшому, 31.03.2023 року, звернувся до Центрального міжрегіонального управління Держпраці з проханням провести позапланову перевірку ДП «Дарниця-1» та вжити до керівника підприємства заходи реагування, передбачені законодавством України для відновлення його права на працю. За наслідками зазначеного звернення 15.03.2023 року ним отримано листа Центрального міжрегіонального управління Держпраці від 14.04.2023 року, відповідно до якого керівництву ДП «Дарниця-1» надіслано запит з роз`ясненнями норм чинного законодавства про працю та про усунення відносно [PERSON] можливих порушень трудового законодавства. Після цього жодних листів від відповідача не отримував. Відповідач не застосував до нього дисциплінарне стягнення у строки, встановлені діючим законодавством України, не допускає до виконання трудових обов`язків, не видає трудову книжку. Також не видавав наказу про призупинення дії трудового договору з позивачем та наказу про необхідність позивачу стати до роботи. Така невизначеність створює для позивача перешкоди у реалізації його прав, зокрема, у неможливості оформити пенсію по інвалідності через відсутність трудової книжки, влаштуватись на роботу чи стати на облік у центрі зайнятості населення. Ухвалою суду від 09.06.2023 року відкрито провадження по справі визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.06.2023 року, яке відкладено на 17.07.2023 року. Ухвалою суду від 17.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2023 року. В подальшому судове засіданнні відкладено на 30.08.2023 року. 06.07.2023 року відповідачем ДП «Дарниця-1» подано відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні так як вважає позовні вимоги незаконними та безпідставними. [PERSON] , після звільнення зі Збройних Сил України 10.02.2023 року, був поставлений на облік до військомату 14.02.2023 року, і відповідно до листа Мінсоцполітики України від 16.07.2015 року за № 302/06/186-115, повинен був приступити до роботи не пізніше 15.02.2023 року. Однак, він до роботи не приступив у визначений час і не надав пояснень з приводу невиходу на роботу. Щодо повернення йому трудової книжки не звертався. Питання поновлення трудових відносин з [PERSON] буде вирішуватися після отримання документів на підтвердження законних підстав для несвоєчасного виходу на роботу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ковалюх В.М. підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх із зазначених в позовній заяві підстав. Додатково пояснили, що [PERSON] 20.04.2023 року встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання та поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. З наказом відповідача про увільнення від роботи [PERSON] не був ознайомлений та не був обізнаний коли саме повинен приступити до роботи після звільнення з військової служби. Також [PERSON] потребував морального та фізичного відпочинку після участі в бойових діях. Оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, дія трудового договору не припинялася, представник позивача, думку якого підтримав позивач, просив суд в будь - який інший спосіб зобов`язати відповідача відновити виконання [PERSON] трудових обов`язків у відповідача з 28.02.2023 року. Представник відповідача - адвокат Загорська А.Г. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні з урахуванням викладених у відзиві пояснень. Додатково пояснила, що трудовий договір, про відновлення якого просить позивач, не припинявся. В зв`язку зі змінами в законодавстві - ч.1 ст. 119 КЗпП України, з липня 2022 року середній заробіток за [PERSON] на підприємстві не зберігався, грошове забезпечення йому виплачувалося за рахунок Державного бюджету України. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні згідно з наказом № 16-К від 02.04.2018 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду чергового «Житлосервіс»-1 ДП «Дарниця -1» на умовах Контракту. Згідно з довідкою Ніжинського РТЦК та СП від 02.05.2022 року солдат [PERSON] , 1980 року народження, призваний [INFO] з 30.04.2022 року до лав Збройних Сил України згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацю» від 24.02.2022 року № 69/2022. Наказом т.в.о. директора ДП «Дарниця - 1» від 02.05.2022 року, відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України та Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацю», [PERSON] , чергового паркінгу, увільнено від роботи з 30.04.222 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби. З 30.04.2022 року [PERSON] проходив службу в Збройних Силах України. 30.04.2022 року був знятий з військового обліку, 14.02.2023 року взятий на облік військовозобов`язаних [INFO] , що підтверджується копією військового квитка. Листами від 28.02.2023 року та 05.03.2023 року [PERSON] звертався до керівника ДП «Дарниця-1» із заявами про відновлення роботи, на що останній запропонував надати пояснення на підтвердження законних підстав для несвоєчасного виходу на роботу, після отримання яких буде вирішено питання стосовно поновлення трудових відносин, оскільки вважав, що [PERSON] мав приступити до роботи 15.02.2023 року. 31.03.2023 року позивч звернувся до Центрального міжрегіонального управління Держпраці з проханням провести позапланову перевірку ДП «Дарниця-1» та вжити до керівника підприємства заходи реагування, передбачені законодавством України для відновлення права на працю. У листі Центрального міжрегіонального управління Держпраці від 14.04.2023 року, який позивач отримав 15.05.2023 року, зазначено, що до керівництва ДП «Дарниця-1» надіслано запит з роз`ясненнями норм чинного законодавства про працю та про усунення відносно [PERSON] можливих порушень трудового законодавства. Дисциплінарних стягнень щодо [PERSON] відповідач не застосував, не допускає останнього до виконання трудових обов`язків, наказу про необхідність позивачу стати до роботи не видавав. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє \~підприємство «Дарниця-1» є окремою юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 4444322, 20.04.2023 року [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання та поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. В табелях обліку робочого часу ДП «Дарниця-1» відомості щодо обліку робочого часу віносно [PERSON] зазначено наступним чином: з травня 2022 року по 10.02.2023 року - мобілізований, з червня по липень 2023 року інші причини неявок. Статтею 43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1); держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності (ч. 2). В Україні\~визнається і\~діє принцип\~верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу\~юридичну силу.\~Закони та\~інші нормативно-правові\~акти приймаються\~на основі\~Конституції України\~і повинні\~відповідати їй.\~Норми Конституції\~України є\~нормами прямої\~дії.\~Звернення до\~суду для\~захисту конституційних\~прав і\~свобод людини\~і громадянина\~безпосередньо на\~підставі Конституції\~України гарантується,\~що визначено\~ ст. 8 Конституції України. Згідно зі статтею 64\~Конституції конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може бути захищений у один із способів, визначених частиною другою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 65 Конституції України\~захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність, встановлюють гарантії військовослужбовцям. Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України, у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ним також визначені загальні засади проходження в Україні військової служби, а отже, він є спеціальним у частині регулювання гарантій та пільг для громадян України, які призвані на строкову військову службу. Відповідно до частин першої та другої\~статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Видами військової служби відповідно до частини шостої\~статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу. Згідно з частиною третьою\~статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 36 КЗпП України\~призов або вступ працівника на військову службу є підставою припинення трудового договору, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої\~статті 119 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". \~ \~ \~Відповідно до\~ст.13\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на\~строк\~не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії\~трудового договору\~не може\~бути прихованим\~покаранням і\~не застосовується\~до керівників\~та заступників\~керівників державних\~органів,\~а також\~посадових осіб\~місцевого самоврядування,\~які обіймають\~виборні посади. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією,\~ строк\~призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору. У разі\~незгоди працівника\~(працівників)\~із наказом\~(розпорядженням)\~роботодавця про\~призупинення дії\~трудового договору\~працівником або\~профспілкою за\~дорученням працівника\~(працівників)\~відповідний наказ\~(розпорядження)\~може бути\~оскаржений до\~центрального органу\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~з питань\~нагляду та\~контролю за\~додержанням законодавства\~про працю,\~або його\~територіального органу,\~який,\~вивчивши зміст\~наказу (розпорядження)\~та підстави\~для його\~видання,\~за погодженням\~з військовою\~адміністрацією може\~внести роботодавцеві\~припис про\~скасування відповідного\~наказу (розпорядження)\~або про\~усунення порушення\~законодавства про\~працю іншим\~шляхом,\~що є\~обов`язковим до\~виконання роботодавцем\~протягом 14\~календарних днів\~з дня\~отримання такого\~припису. Припис центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу може бути оскаржений роботодавцем протягом 10 календарних днів у судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не видавав наказу про призупинення дії трудового договору з [PERSON] та наказу про необхідність позивачу стати до роботи. За приписами\~ ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~ 10\~ ЦПК\~України суд\~при розгляді\~справи керується\~принципом верховенства\~права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що діями відповідача, який не створює умов для поновлення виконання [PERSON] трудових обов`язків у Дочірньому підприємстві «Дарниця-1», порушується право позивача щодо гарантованого ст. 43 Конституції права на працю, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Звертаючись до суду позивач просив зобов`язати відповідача відновити дію трудового договору з ним. В судовому засіданні було встановлено, що дію трудового договору між сторонами не було припинено, і сторона позивача просить суд в будь - який інший спосіб зобов`язати відповідача відновити виконання [PERSON] трудових обов`язків у відповідача з 28.02.2023 року. Згідно наказу відповідача від 02.05.2022 року [PERSON] увільнено від роботи з 30.04.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби. Під увільненням від роботи (посади) розуміють\~тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків зі збереженням місця роботи і посади. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з положень ч.ч.1,2 ст. 5 ЦПК України, з метою захисту прав позивача, гарантованих ст. 43 Конституції, слід зобов`язати Дочірнє підприємство «Дарниця-1» поновити виконання [PERSON] трудових обов`язків у Дочірньому підприємстві «Дарниця-1» з 28.02.2023 року із забезпеченням умов праці, необхідних для виконання роботи. Дату відновлення трудових обов`язків суд визначає з урахуванням ч.1 ст. 13 ЦПК України та приймає що уваги, що з вищевказаним наказом позивач не був ознайомлений, і в його змісті не зазначено про умови поновлення виконання трудових обов`язків. Суд відхиляє доводи відповідача, зазначені у відзиві з посиланням на лист Мінсоцполітики України від 16.07.2015 року за № 302/06/186-115, оскільки листи Міністерства не є нормативно-правовими актами, за своєю природою вони мають інформаційний, рекомендаційний та необов`язковий характер. Відповідно до ч.1 та п.\~1\~ч.\~2\~ ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. 02.06.2023 року між адвокатом Ковалюхом В.М. та Мархелем А.М. укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера за № 29 від 02.06.2023 року [PERSON] сплатив адвокату 5000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги. Крім того, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача в рахунок повернення судових витрат слід стягнути 6073 грн. 70 коп.

Outcome: approved