Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 2650808267/631789 від 11.02.2021 року в розмірі 3974,50 грн, з яких 3100 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 874,50 грн - заборгованість за відсотками та №2650808267/405302 від 06.04.2021 року в розмірі 22000 грн, з яких 5500 - заборгованість за основною сумою боргу, 16500 грн - заборгованість за відсотками, в загальному розмірі 25974,50 грн грн, також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 11.02.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2650808267/631789, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 3100 грн. 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24122021 відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 2650808267/631789 в розмірі 3974,50 грн, з яких 3100 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 874,50 грн - заборгованість за відсотками. 06.04.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2650808267/405302, за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 5500 грн. 08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 08122021, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2650808267/405302 в розмірі 22000,00 грн, з яких 5500 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 16500 грн - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів, чим порушила умови кредитних договорів Ухвалою суду від 26.05.2023 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви було відкрито провадження, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам надано час для направлення відзиву та заперечень. Від відповідача [PERSON] 16.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнала, вважає позов надуманим, викладені у ньому вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Зазначає, що позивачем не доведено юридичного факту видачі кредиту та не обгрунтовано свої вимоги, не надано належних доказів, які би свідчили про існування заборгованості, а саме первинних фінансових документів, якими доводиться заборгованість за кредитним договором. Вважає, що розрахунки заборгованості за кредитними договорами не є доказами наявності або відстності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви та мають інформаційний характер у контексті ціни позову. Крім того, відповідач має зауваження щодо договорів фікторингу, а саме щодо підтвердження здійснення повної оплати фактором клієнту права вимоги, що переходить та підтвердження цього належними доказами, вважає, що відповідні докази суду не надано. Зазначає, що на підтвердження укладених спірних кредитних договорів позивачем надано до суду їх паперові копії, але не надано належних доказів того, що наявні у матеріалах справи паперові копії створювались у порядку Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на це особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа, тобто надана позивачем паперова копія договорів без електронних цифрових підписів обох осіб у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору та належним доказом, оскільки неможливо перевірити достовірність та незмінність змісту. Також зазначає, що проценти (плата за користування кредитом) можуть нараховуватися виключно у межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (що підтверджується висновками Великої палати Верховного Суду п. 48-55 постанови від 28.03.2018 року №444/9519/12). Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Захист порушених прав позикодавця у такому випадку передбачено ст. 625 ЦК України, але позивач не пред`явив такої вимоги. Позивач направив до суду відповідь на відзив від 26.06.2023 року, вважає тези, викладені у відзиві необгрунтованими, з огляду на наступне. У відповідності з умовами даних кредитних договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позивальником при укладанні договорів. Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису всіма сторонами правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Дані договори було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора посилається на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16.12.2020 року у справі № 561/77/19. Зазначає, що ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документу є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача на укладання договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві. Щодо первинних фінансових документів як належних доказів зазначає, що позивач не є первісним кредитором за даними договорами, не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, які зберігаються в установі банку, який видав кредит та є банківською таємницею. Вважає, що позивачем в повній мірі доведено факти укладення відповідних договорів та обгрунтовано розмір заборгованості відповідача за ними, тому позов підлягає задоволенню. 04.07.2023 року від [PERSON] до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вона не погоджується із позицією представника позивача, вважає, що подані ним докази з пропуском процесуального строку для їх подання, а також посилається на недоведення факту отримання нею кредитних коштів від первинних кредиторів, у разі її неявки в судове засідання, справу просить розглядати за її відсутності. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у процесуальних документа по суті справи містяться прохання відповідача у разі неявки в судове засідання розглядати справу за її відсутності. Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними - умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений у електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст.11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, а також від 23.02.2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19). Судом встановлено, що 11 лютого 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 2650808267/631789 (далі Договір № 2650808267/631789) (а.с.7). Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п.6.1 Договору № 2650808267/631789. Згідно з п. 1 Договору № 2650808267/631789 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 1.2, п. 1.3 Договору № 2650808267/631789 Кредит надається строком на 28 днів, тобто до 10.03.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. У п. 6.8 Договору № 2650808267/631789 зазначено, що підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Згідно з п. 1 (графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту) Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 2650808267/631789, строк на який надано кредит становить 28 днів, сума кредиту - 3\~100 грн, фіксована процентна ставка за день користування 2,5 %, сума нарахованих процентів за користування кредитом 2\~170 грн, до оплати 5\~270 грн. 11.02.2021 року грошові кошти в розмірі 3\~100 грн були перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 210). 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - «ФК«ЄАПБ») (Фактор) укладено Договір факторингу №24122021 у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 13). 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» перерахувало ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» згідно з платіжним дорученням № 17866 грошові кошти в розмірі 833\~234,99 грн (а.с. 151). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 3 974 грн., з яких: 3 100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 874, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 14). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2650808267/631789 від 11.02.2021 року за період з 24.12.2021 по 31.01.2023 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» складає 3 974 грн., з яких: 3 100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 874, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 15). Також судом встановлено, що між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 2650808267/405302 (далі Договір № 2650808267/405302) (а.с. 20). 08.12.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (Клієнт) та ТОВ «ФК«ЄАПБ» (Фактор) укладено Договір факторингу №08122021, у відповідності до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 22-23). 04 жовтня 2021 року ТОВ «ФК«ЄАПБ» перерахувало ТОВ «ГОУФІНГОУ» згідно з платіжним дорученням № 17802 грошові кошти в розмірі 1 433\~283,19 грн (а.с. 155). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22 000 грн., з яких: 5 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2650808267/405302 від 06.04.2021 року за період з 08.12.2021 по 31.01.2023 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» складає 22 000 грн., з яких: 5 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~500 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 26). Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Велика палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила наступні правові висновки: «Відповідно до частини другої статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 3 червня 2008 року включно. Відтак у межах строку кредитування до 3 червня 2008 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 27 числа кожного місяця. Починаючи з 4 червня 2008 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане, Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті\~599\~та частини четвертої статті\~631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.» Відповідно до\~п.\~1.1\~Договору №\~2650808267/405302 позикодавець надає кредит в сумі 5\~500 грн на умовах платності, зворотності та строковості. 11.02.2021 року грошові кошти в розмірі 5\~500 грн були перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 209). Відповідно до п. 1.2 Договору № 2650808267/405302 строк кредитування становить тридцять днів тобто до 05.05.2021. Згідно з п. 1.3 Договору № 2650808267/405302 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно з п. 1 (графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту) Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 2650808267/405302, строк на який надано кредит становить 30 днів, сума кредиту - 5\~500 грн, фіксована процентна ставка за день користування 2,5 %, сума нарахованих процентів за користування кредитом 4\~125 грн, до оплати 9\~625 грн. З вищенаведеного слідує що позивач повинен був нараховувати проценти виключно у межах строку дії договору, який становив тридцять днів, тобто до 05.05.2021. Після спливу строку кредитного договору, у разі прострочення виконання\~грошового зобов`язання боржником, останній у відповідності до ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем не було заявлено вимоги про стягнення з відповідача у порядку ст. 625 ЦК України інфляційних витрат, а також процентів від простроченої суми, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тіло кредиту та проценти у межах строків дії кредитних договорів. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, за кредитним договором № 2650808267/631789 від 11.02.2021 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3\~100 грн та сума заборгованості за процентами у розмірі 874,50 грн. За кредитним договором № 2650808267/405302 від 06.04.2021 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5\~500 грн та сума заборгованості за процентами у розмірі 4\~125 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено на 52 %, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1395,68 грн.

Outcome: partial