Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

[PERSON] через систему «Електронний суд» подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовну заяву до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві позивач зазначив, що 12.03.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3897071. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 10.07.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., в м. Краматорськ по вул. О. Тихого, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Mazda», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду Європротокол, Відповідачем було порушено Правил дорожнього руху України. З огляду на вищевказане, страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Mazda», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АО/3897071 від 12.03.2020 року. Так, на підставі страхового акту №033/037/002159/20/1 від 25.09.2020 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 13010 грн. 39 коп., а у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регрессу. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особоюпідприємцем [PERSON] укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, зокрема, за Полісом № АО/3897071 від 12.03.2020 року. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 13 010 грн. 39 коп., а ткож покласти на відповідача витратим з оплати судового збору в розмірі: 858 грн. 88 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2023 року позов прийнято без розгляду та призначено справу до судового розгляду по суті. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився, натомість представник позивача адвокат Самойленко П.М. подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Судом встановлено, що 12.03.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/389707, за умовами якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Opel», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відподвідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), 10.07.2020 року приблизно о 17 год. 30 хв., в м. Краматорськ по вул. О. Тихого, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Mazda», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль «Mazda 6 GG», реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною 2 статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Спеціальним законом, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону). Згідно зі статтею 6\~цього Закону (№1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). При цьому, згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) . Європротокол - це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та є підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватись: в паперовому вигляді на спеціальному бланку, в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Зокрема, Європротоколом можна скористатися при умовах, коли: у ДТП немає фізично постраждалих людей чи людей, які загинули: обидва учасники не мають претензій щодо вживання наркотичних, алкогольних або лікарських засобів; обидва учасники згодні з обставинами події; одна із сторін визнала свою провину; обидва учасники мають бути забезпечені полісами ОСАЦВ (автоцивілки); сума матеріального збитку не повинна перевищувати 50000 гривень. У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників Національної поліції України для оформлення ДТП є обов`язковий. Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції. 10 липня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування, у з`язку із настанням вищезазначеного дорожньо-транспортної пригоди, відповідальним за вчинення якої є [PERSON] . Зі страхового акту № 033/037/002159/20/1 (аварійний сертифікат) від 08.09.2020 року, розрахунку суми страхового відшкодування (додаток № 1 по справі № 033/037/002159/20 до страхового акту 033/037/002159/20/1), ПрАТ «УПСК» прийняло висновок про сплату власнику транспортного засобу «Mazda 6 GG», реєстраційний номер [NUMBER] , страхового відшкодування в розмірі 13010,39 гривень. Відповідно до платіжного доручення №14092 від 25.09.2020 року, ПрАТ 12.07.2023 3 «УПСК» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі: 13010 ,39 гривень. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. Підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди Відповідачем не було повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений Законом строк Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 13010,39 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 10.07.2020 року ПрАТ «УПСК» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 13010,39 грн. З метою сплати невідшкодованого збитку 17.08.2021 р року відповідачу, як особі винній у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, представником ПрАТ «УПСК» була вимога про відшкодування в порядку регресу, збитків, завданих в дорожньо-транспортній пригоді від 10.07.2020 року у розмірі 13010,39 гривень, яку відповідач не задовольнив в добровільному порядку. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особоюпідприємцем [PERSON] (Новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги (надалі Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, зокрема, за Полісом № АО/3897071 від 12.03.2020 року. Згідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків договори та інші правочини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Враховуючи наведене,\~оскільки відповідачем\~не спростовано\~наведених позивачем\~доводів,\~не надано\~доказів щодо\~здійснення відшкодування\~в добровільному\~порядку,\~суд доходить\~висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків зі сплати страхового відшкодування в розмірі 13010,39 грн Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди\~в порядку\~регресу є\~обґрунтованими та\~підлягають\~задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137\~ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 30 січня 2019 року між адвокатом Самойленком Петром Миколайовичем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги № 30/01/19. 13 березня 2023 року між адвокатом Самойленком Петром Миколайовичем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Додаткову угоду № 159/20 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19, якою визначено обсяг послуг, що надаються клієнту адвокатом, а також їх вартість, що складає 4000,00 гривень, яку було сплачено [PERSON] , відповідно до платіжного доручення станом на 01.08.2023 року складає 15762,00 гривень. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 858,88 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 858,88 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Outcome: approved