Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . По даній адресі зареєстрований його зять [PERSON] з 06.06.2015 р. 13 квітня 2020 року між його дочкою [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб і по даний час відповідач вибрався з останнього місця прописки в невідомому напрямку. Зазначає, що відповідач не долучається у здійсненні поточного ремонту будинку, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в його утриманні. З огляду на викладене вище, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням (будинком) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 13.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник адвокат Чорній І.А. подав до суду заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити, розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~що підтверджується\~наявними в\~матеріалах справи\~поштовим відправленням\~рекомендованої кореспонденції.\~Відповідач,\~також повідомлявся\~через оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України,\~проте від\~нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву. Зі згоди сторони позивача, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280, ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки 31.08.2023 у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст.269 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , та його дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією будинкової книги. Також, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в даному будинку від 06.06.2015. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 13.04.2020 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Крім того,\~відповідно до\~акту обстеження\~місця проживання від 19.07.2022, затвердженого старостою Мужиловицького старостинського округу Ольги Карпи, підписаного особисто сусідами [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та фактично не проживає з 2018 року по даний час [PERSON] . Також,\~відповідно до\~акту обстеження\~місця проживання\~від 03.08.2022, затвердженого старостою Мужиловицького старостинського округу Ольги Карпи, підписаного особисто сусідами [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований та фактично не проживає з 01.08.2018 року по даний час. Відповідно до\~акту обстеження\~місця проживання\~від 07.10.2022, затвердженого старостою Мужиловицького старостинського округу Ольги Карпи, підписаного особисто сусідами [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та фактично не проживає з 01.08.2018 року по даний час [PERSON] Як вбачається з довідки №335 від 29.07.2022, складеної виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Львівської області, відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , 06.06.2015 року, а не проживає з 01.01.2018 року по теперішній час. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, яке включає право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею ст.64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2ст.405 ЦК України, член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (постанова Верховного Суду від 13.10.2020 року в справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у житловому будинку та не користується ним з серпня 2018 року, тобто понад установлений законом строк, суд дійшов висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом підлягає до задоволення, враховуючи, що реєстрація відповідача в зазначеному житловому будинку створює перешкоди позивачу, як власнику домоволодіння, у вільному користуванні та розпорядженні належним йому майном. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved