Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У червні 2023 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] до складу спадщини після якого увійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Інші 1/3 частки належать позивачу та матері позивачки, дружини померлого, яка померла [INFO] . Оскільки батько інших родичів не мав позивач є єдиним його спадкоємцем, і 19.04.2023р., тобто до сплину 10 місяців вона звернулася до Машівської ДНК з заявою про прийняття спадщини, так як із засобів масової інформації їй стало відомо про продовження строку прийняття спадщини з 6 до 10 місяців у зв`язку з воєнним станом. Проте, у відкритті спадкової справи було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Позивач вважає обставини пропуску строку на прийняття спадщини об`єктивними, непереборними, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану за постановою КМУ від 28.02.2022р. № 164 було передбачено, що перебіг строку на прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Звернувшись до нотаріуса до сплину 8 місяців позивач вважала свої дії цілком правомірними, а тому вони свідчать про поважність причин пропуску законодавчо встановленого 6-місячного строку на прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним, позивачка просить визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] . Відзив на позов У встановлений судом строк відповідач направив відзив на позов в якому проти позову заперечує та просить у його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що позивач не навела жодних поважних причин для пропуску строку прийняття спадщини, а її посилання на введення воєнного стану не може бути безумовною причиною, оскільки за місцем відкриття спадщини бойові дії не велися, а тому це не могло вплинути на вільну реалізацію спадкових прав. Водночас, п.3 постанови КМУ від 28.02.2022р. № 164 на яку посилається позивач був виключений на підставі постанови № 469 від 09.05.2023р. (а.с.34-36). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Згідно ухвали суду від 28.06.2023р. у справі відкрито загальне позовне провадження, залучено третю особу (а.с.24). За ухвалою суду від 27.07.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.46). Позиції учасників судового провадження В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у його змісті підстав. Щодо наданого відповідачем відзиву зазначила, що посилання останнього на правову позицію ВС є недоречним, оскільки вона була сформована до введення воєнного стану на території України, а відтак не могла охопипити даний випадок. Водночас, постанова КМУ № 164 в даному випадку підлягає застосуванню, незважаючи на заперечення відповідача, так як вона стосувалася всієї території України, а не її окремого регіону. Представники відповідача та третьої особи в засідання не з`явилися направили листи про розгляд справи без їх участі, відповідач проти позову заперечує, третя особа покладається на розсуду суду (а.с.54, 44). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] в с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області у віці 68 років помер [PERSON] , [INFO] , який був власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Інші 1/3 частки належать позивачу [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2022р., [NUMBER] від 21.02.2014р. та свідоцтвом про право власності на житло від 04.12.2001р. (а.с.11, 15, 16). Позивачка є донькою померлого, що вбачається з копії свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від жовтня 1982р., число не читабельне (а.с.9). 19.04.2023 р. державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори повідомила позивачці про те, що згідно інформації зі Спадкового реєстру № 72179820 від 19.04.2023 р. спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась та враховуючи приписи ст.1270 ЦК України вона спадщину не прийняла, а тому з огляду на наявні факти, немає законних підстав для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи законом. Зважаючи на вищенаведене, було роз`яснено позивачці у разі необхідності звернутися до захистом своїх прав до суду (а.с.12, 13). Згідно довідки\~виконкому Михайлівської\~сільської ради\~від 28.03.2023р.\~ [PERSON] \~був зареєстрованим\~та проживав один\~до дня\~смерті в\~ [ADDRESS] (а.с.18). Як видно з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38123058 від 13.08.2014р. після померлої [INFO] [PERSON] 13.08.2014р. заведена спадкова справа № 56418246 (а.с.17). Мотиви суду Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272\~\~ ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як видно з матеріалів справи батько позивачки помер [INFO] , а відтак строк на прийняття спадщини закінчився 24.02.2023р., тоді як до нотаріуса позивач звернулася 19.04.2023р., тобто з плином майже 8 місяців. У своєму позові [PERSON] зазначила, що пропустила установлений законом строк, оскільки керувалася постановою КМУ від 28.02.2022р. № 164. Так, пунктом 3 Постанови КМУ від 28.02.2022р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції чинній як на час смерті батька позивачки так і на час звернення до нотаріуса) установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Оскільки постанова КМУ має меншу юридичну силу по відношенню до закону, зміни до ЦК України щодо прийняття спадщини не вносилися, а відтак строк для прийняття спадщини становить саме 6 місяців. В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з цим, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. У пунктах 34, 39 остаточного рішення ЄСПЛ від 07 жовтня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05) ЄСПЛ рішення наголосив на такому: коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується; сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі «передбачуваності» у контексті Конвенції; завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме в розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці (рішення у справі «Горжелік та інші проти Польщі» (Gorzelik and Others v. Poland), заява\~№ 44158/98, пункт 65); У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що, визнаючи повноваження судді тлумачити закон, слід пам`ятати також і про обов`язок судді сприяти юридичній визначеності, яка гарантує передбачуваність змісту та застосування юридичних норм, сприяючи тим самим забезпеченню високоякісної судової системи (пункт 47). Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до положень ст. 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Отже, враховуючи те, що позивачка є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , не прийняла після нього спадщину в установлений законом 6-місячний строк, а звернулася до нотаріуса протягом 8-місячного строку,

Outcome: approved