Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до суду\~ із заявою про встановлення факту батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з кінця 2010 року до початку 2013 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , громадянином України, [INFO] . Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записано [PERSON] відповідно до норми ч. 1 ст. 135 СК України,\~ за її прізвищем « [PERSON] », а ім`я та по батькові « [PERSON] », за її вказівкою. [PERSON] є фізіологічним батьком дитини. Вказано, що за життя [PERSON] визнав себе батьком дитини, забирав її з дитиною з пологового будинку, брав участь у вихованні сина, спілкувався з ним до досягнення 2 років, після чого вони розійшлися, а батько про дитину згадував лише кілька разів через декілька років після розставання.\~ Встановлення факту батьківства, необхідне заявнику для того, щоб її малолітній син прийняв спадщину. Ухвалою судді від 06 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. Заявник в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Представник заінтересованої особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання надав заяву, відповідно якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти вимог заяви. Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що з 2010 року по кінець 2013 року заявник [PERSON] , [INFO] проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з громадянином України [PERSON] , [INFO] . [INFO] від їх спільного проживання народився [PERSON] . На час народження дитини його мати не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень провадився відповідно до ст. 135 СК України за прізвищем матері « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька були записані за вказівкою матері « [PERSON] ». В період спільного проживання заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина та вели спільне господарство. [PERSON] визнавав себе батьком дитини, проявляв батьківську турботу щодо нього, спільно з матір`ю дитини утримував та виховував його. В подальшому сімейні стосунки між заявником та батьком дитини не склались, вони почали проживати окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю, [PERSON] визнавав те, що [PERSON] є його рідним сином. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Прізвище заявника та дитини було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Встановлення факту батьківства, заявнику необхідне для того, щоб син міг оформити свої спадкові права. Як вбачається з роз`яснення приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Воєвода-Брегей М.П., родинні стосунки [PERSON] з померлим [INFO] [PERSON] не встановлені. Відповідно до змісту ч. 1, ч.2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту батьківства померлого громадянина України [PERSON] , [INFO] , стосовно [PERSON] , [INFO] , а саме те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved