Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис: 331, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17 лютого 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серії [NUMBER] , актовий запис: 431. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у подружжя зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що, в свою чергу, стало причиною регулярних сварок і в результаті призвело до припинення існування сім`ї як такої, оскільки вже тривалий час кожен з подружжя живе своїм окремим життям і особистими інтересами. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі, сторонам повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 08 серпня 2023 року відповідач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. 29 серпня 2023 року позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що сторони у судове засіання не прибули, подали відповідні заяви, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, врахувавши позиції сторін, суд дійшов наступних висновків. Між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис: 331, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17 лютого 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серії [NUMBER] , актовий запис: 431. Надалі спільне життя з між сторонами не склалося через те, що у подружжя зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що, в свою чергу, стало причиною регулярних сварок і в результаті призвело до припинення існування сім`ї як такої, оскільки вже тривалий час кожен з подружжя живе своїм окремим життям і особистими інтересами. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведуть, вже тривалий час кожен з подружжя живе своїм окремим життям і особистими інтересами, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved