Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

19 травня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі позивач) про стягнення з [PERSON] (надалі відповідач) заборгованості за кредитним договором в розмірі 44 006, 06 грн., з яких: 24 612, 77 грн залишок за тілом кредиту; 6 356, 5 грн. сума простроченого тіла кредиту; 141, 94 грн. нараховані проценти; 2 309, 33 грн. сума прострочених процентів; 962,32 грн сума комісії; 9\~623,2 грн сума простроченої комісії. В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався на те, що 05.03.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № 6/1044750, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 41 840 грн і зобов`язалася його повернути на умовах, що визначені вищезазначеним Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало - надало відповідачці грошові кошти, відповідачка не виконала свої зобов`язання, не вносила платежі на повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідачки утворилася заборгованість. 16.12.2021 між позивачем та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 3-2021, за яким він отримав право вимоги до відповідачки. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Разом з тим, у позовній заяві зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності, суду не надала. Відповідачкою в установлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України. Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву не скористалися. Таким чином, відповідачка про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, однак повторно у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до частини четвертої\~статті 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно частини першої\~статті 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (частина перша\~статті 281 ЦПК України). Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 11 вересня 2023 року, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 05.03.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № 6/1044750. Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Банк надає позичальнику кредит у сумі 41 840, 00 грн строком на 48 місяців з 05.03.2020 по 04.03.2024 (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п. 1.3, п. 1.3.1. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду в розмірі 11,00 % річних, починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується платіжною інструкцією, а також випискою за кредитним договором. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тим самим не виконала зобов`язання за вказаним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 20.12.2021 розмір заборгованості за наданим кредитом становить 44 006, 06 грн., з яких: 24 612, 77 грн залишок за тілом кредиту; 6 356, 5 грн. сума простроченого тіла кредиту; 141, 94 грн. нараховані проценти; 2 309, 33 грн. сума прострочених процентів; 962,32 грн сума комісії; 9\~623,2 грн сума простроченої комісії. Згідно з п. 2.6. договору, банк має право у будь-який час відступити всі або частину свої прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. Надалі, 16.12.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги № 3-2021, відповідно до умов якого, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 6/1044750, за яким боржником виступає відповідачка. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Стаття 625 ЦК України передбачає наступне: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідає вимогам чинного законодавства, відповідачкою вказаний розрахунок не спростований, доказів належного виконання зобов`язання відповідачкою суду також не надано. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. За таких обставин, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачки суми заборгованості в розмірі 44 006, 06 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачку.

Outcome: approved