Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому вказано, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 22.05.2017 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого банком відкритий кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.02.2023 року утворилась заборгованість у сумі 42609,28 грн, з яких: 34829,163 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7780,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 22.05.2017 року. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, яка, ймовірно, змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 111). За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманими в порядку ч. 8 ст.187 ЦПК України, ПІБ відповідача: [PERSON] (а.с. 121). Ухвалою суду від 07.06.2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 113). У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», оскільки позивач не довів, що відповідач при складанні анкети заяви ознайомилась саме із цими правилами надання банківських послуг, оскільки вони містяться на сайті www.privatbank.ua, а також не відомо на яких умовах та з яким відсотками і штрафними санкціями погодився відповідач під час підписання анкети-заяви, з якої неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання анкети-заяви. Разом з тим, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки не отримувала кошти, які зазначені в позові, а ні як тіло кредиту, а ні в інший спосіб. Вважає, що банк безпідставно нарахував щомісяця відповідачу відсотки (а.с. 130-132). Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 136-142), де просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зауважує на тому, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором. Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (а.с. 149-151), у яких вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами: укладання кредитного договору; отримання відповідачем кредитної картки, або відкриття рахунку на який би були перераховані кошти/встановлено кредитний ліміт; отримання та використання відповідачем будь-яких коштів; наявності будь-якої заборгованості; підтвердження того, що сума заборгованості становить саме таку, яку просить стягнути позивач; не надано кредитний договір, на підставі якого виникли спірні правовідносини. У судове засідання сторони або їх представники не з`явились. Представник позивача до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи без його участі; вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 6). Відповідач про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 123-124, 125, 135, 148, 149); причини неявки суду не відомі. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.05.2017 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої він погодилась, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були\~надані для ознайомлення в письмовому вигляді\~(а.с. 17). З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, умови якого відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.05.2017 року, зі змісту якого вбачається, що станом на 23.02.2023 року утворилася заборгованість у сумі 42609,29 грн, з яких: 34829,13 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7780,15 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-14). Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору, розрахунок заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту є обґрунтованими з огляду на наступне. В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н [PERSON] було видано наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 02.02.2018 року з терміном дії до 01/22; № [NUMBER] від 21.01.2022 року з терміном дії до 06/23 (а.с. 16). Як вбачається із виписки за договором б/н за період з 02.02.2018-03.03.2023, [PERSON] регулярно використовувала кредитну карту для зняття готівки, оплати товарів та послуг і користувалась кредитними коштами (а.с. 83-108). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи наявність суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34829,13 грн., яка підтверджена належними доказами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 34829,13 грн. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом, судом встановлено наступне. В обґрунтування заявлених вимог про стягнення відсотків за користування кредитом позивач посилається на п. 2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг. Судом встановлено і підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем, що кредитний договір між сторонами складають Заява, підписана відповідачем, Пам`ятка клієнта, Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з якими відповідач була ознайомлена\~у письмовому вигляді\~на момент підписання Анкети-заяви (а.с. 17-80). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.05.2017 року, в позовній заяві посилався на Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. Однак, до позовної заяви позивач не долучив Тарифи банку та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які підписував позичальник, та які містять умови укладеного між сторонами кредитного договору. До позовної заяви представник позивача надав Умови та правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Проте, докази того, що відповідач ознайомлювався саме з ними, що саме ці Умови є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору матеріали справи не містять, позивач такі обставини не довів належними та допустимими доказами, що є його обов`язком. В той же час, в Анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами в письмовому вигляді. Крім того, пункт 2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені до позовної заяви, взагалі не містить умов про розмір відсотків, погоджених між сторонами. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог не підтверджено обставини правомірності нарахування відсотків за користування кредитом у сумі 7780,15 грн, не доведено, на яких умовах між банком та позичальником була досягнута згода щодо сплати відсотків за користування кредитом, а тому ці вимоги є безпідставними. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17; від 23.12.2020 року у справі № 191/2648/17. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в сумі 34829,13 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2193,92 грн.

Outcome: partial