Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом згідно прохальної частини якого просила суд ухвалити рішення щодо визнання за нею право власності на земельну частку (пай). У обґрунтування заявлених вимог вказала, що у 1998 році працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві та, у зв`язку із цим, 28 серпня 1998 року заявниця отримала право власності на земельну частку (пай), що була розміщена на території вказаного підприємства. Право власності позивачку на зазначений об`єкт нерухомості підтверджувалось відповідним сертифікатом, проте даний документ заявницею втрачено у грудні 2021 року. Згодом, з метою реалізації права власності на земельну ділянку, позивачка звернулась до органу місцевого самоврядування щодо передачі їй у приватну власність вказаного об`єкту нерухомості, проте у задоволенні її вимог відповідним рішенням сільської ради відмовлено з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Відтак позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом. У судове засідання учасники справи не з`явились, проте скерували до суду заяви про здійснення судового розгляду справи без їх участі. Разом з тим, позивачка у власній заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а відповідач при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Враховуючи наведене, судом ухвалено здійснювати судовий розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 248 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та сплатила судовий збір. 6 січня 2022 року Заможенським старостинським округом Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області видано довідку № 033-09/12 у якій вказано, що згідно уточненого списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Корольова станом на 28 лютого 1997 року за [PERSON] , [INFO] , рахується земельна ділянка (пай) площею 6,31 умовних кадастрових одиниць, сертифікат серія ЖТ № 0142275. Згідно запису за № 186 книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "ім. Корольова" [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) у вказаному колективному сільськогосподарському підприємстві 20 серпня 1998 року. 25 січня 2023 року рішенням Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області [PERSON] відмовлено в передачі у приватну власність земельних ділянок (паю), взамін сертифіката ЖТ № 042275, реформованого КСП "ім. Корольова" у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право на земельну частку (пай). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією (абз. 1 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Згідно роз`яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовано зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), то відмова в передачі у приватну власність земельної ділянки (паю) через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу є протиправною, а відтак порушене право власності такої особи підлягає до захисту та відновленню. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов у повному обсязі. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення понесені та документально підтверджені судові витрати пов`язані із розглядом даної справи що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 1074 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved