Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При зверненні до суду позивачка посилалась на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.10.1995. Зазначає, що від шлюбу подружжя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просить врахувати, що протягом останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. З огляду на наведене просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (повторне) виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, було зареєстровано 21.10.1995 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 17. Також встановлено, що у сторін є двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, від 20.01.2011, актовий запис № 3648 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, від 02.11.2011, актовий запис № 3195. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи матеріали справи та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved