Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду від 10.03.2023 року. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син сторін проживає з позивачем. Відповідач на даний момент проживає разом з ними проте участі у вихованні сина не бере, не виконує своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини. Позивач не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини, потребує фінансової допомоги батька дитини у вигляді аліментів. Відповідач взмозі сплачувати вказану суму аліментів, інших осіб на утриманні не має, працездатний. Ухвалою суду від 05.06.2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 11.09.2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. 30.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. На підставу заперечень у частині даних вимог зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки неповнолітній син [PERSON] проживає разом з ним у гуртожитку, наданому йому як службове житло, перебуває на його утриманні. Оскільки місце проживання сина не визначалося, вважає що позивачка не має права на стягнення аліментів на утримання сина. Вказує, що позивачка також проживає у його службовому житлі, іншого житла вона не має. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Позивач пояснила, що на даний час син сторін проживає з нею. Відповідач на даний момент з ними не проживає, участі у вихованні сина не бере. Представник відповідач у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.03.2023 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25.02.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] до [PERSON] . Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого 30.05.2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьоюстатті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів`за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьоюстатті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимогстатті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим,статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2272грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2833 грн. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою. Відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Оцінюючи всі докази в сукупності, з врахуванням вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Крім того, відповідач не вказував щодо неможливості спрачувати вказану суму аліментів на утримання дитини. При цьому на підставі частини першоїстатті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 22.05.2023. Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 430 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved