Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~25.07.2023\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа-приватний\~нотаріус Голованівського\~районного нотаріального\~округу Кіровоградської\~області Захаренко\~Вадим Володимирович,\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом на\~ частини\~житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після смерті діда позивача відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалося з житлового будинку [ADDRESS] . Спадкоємцями вказаного майна був позивач та його бабка дружина померлого [PERSON] , інша частка вказаного житлового будинку у розмірі належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 03.06.2004. З моменту смерті діда позивач став співвласником частки будинку у розмірі . З того часу позивач почав проживати разом з бабкою, яка його виховувала. 17.06.2014 позивач отримав паспорт громадянина України та з 25.06.2014 зареєстрував місце свого проживання за місцем свого проживання, а саме по [ADDRESS] . [INFO] померла бабка позивача [PERSON] , на момент її смерті позивач був неповнолітнім. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складалося з житлового будинку по [ADDRESS] , земельної ділянки 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , майнових паїв та грошових вкладів. З метою отримання правовстановлюючого документу- свідоцтва про право на спадщину на частини житлового будинку, позивач 21.04.2023 отримав в Побузькій селищній раді довідку № 137 від 21.04.2023 та звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] 21.04.2023 приватний нотаріус надав йому постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії , оскільки спадкоємцем майна після смерті баби позивача є інша особа та повідомив, що свідоцтво про право на спадщину за законом на частини житлового будинку на той час ще не видавалося. 04.07.2023 під час ознайомлення в суді з матеріалами справи №386/360/23 йому стало відомо, що спадкоємцем частини житлового будинку є його двоюрідний дядько [PERSON] , який є двоюрідним племінником [PERSON] , який увів в оману нотаріуса під час подання заяви про вступ у спадщину, шляхом надання недостовірних відомостей та приховування факту, що на момент смерті [PERSON] з нею разом проживав позивач, який перебував на її утриманні, і позивач є спадкоємцем майна померлої за законом. Позивач , який є рідним онуком померлої витісняє відповідача за ступенем спорідненості з померлою, хоча обидва є спадкоємцями п`ятої черги. У зв`язку\~з наведеним,\~представник позивача\~просить визнати [PERSON] власником частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його баби [PERSON] , померлої [INFO] , судовий збір у розмірі 1073,60 грн., комісію банку в розмірі 21,47 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн. Ухвалою суду від 02.08.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовче засіданні представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та вразі визнання позову відповідачем судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на позивача. Відповідач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Захаренко В.В. в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Відповідно до\~частин 3,\~4\~ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України),\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження , відповідно до ст.ст. 128, 133, 135 Сімейного кодексу України [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , (а.с.44) . Згідно до копії свідоцтва про народження , виданого повторно , серії [NUMBER] батьком позивача [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 46). Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за коном від 23.03.2004 спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] являється на частину дружина [PERSON] та на частину внук [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на земельну ділянку № [NUMBER] , майнового паю, грошових вкладів, 13 частини земельної ділянки №594, 1/3 частини паїв в розмірі 0,015 відсотків та 1/3 частини грошових вкладів ( а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2004 спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] являється на частину дружина [PERSON] та на частину внук [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності від 03.06.2004 [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , належить на праві власності на частку в спільному сумісному майні , придбаному подружжям під час зареєстрованого шлюбу, а саме житлового будинку [ADDRESS] (а.с 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2004 спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] являється на 1/3 частину мати [PERSON] та на 1/3 частину син [PERSON] , [INFO] (а.с 18). Як вбачається з копії довідки №137 від 21.04.2023 , що померла [PERSON] , постійно проживала і була прописана в житловому будинку [ADDRESS] з 30.06.1977 по день смерті, на день її смерті в будинку проживав [PERSON] , який є співласником будинку (а.с.9). Із копії спадкової справи №58/216 до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що [PERSON] 20.09.2017 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, (а.с.25-26). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2017 встановлено факт родинних відносин [PERSON] , а саме, що остання є рідною тіткою [PERSON] (а.с. 29-30). Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.06.2023 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №67 від 24.01.2018, видане приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком Вадимом Володимировичем на ім`я [PERSON] . Також, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №68 від 24.01.2018, видане приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком Вадимом Володимировичем на ім`я [PERSON] . Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка Вадима Володимировича, індексний номер 39341599 від 24.01.2018, номер відомостей про речове право 24515579 та індексний номер 39341913 від 24.01.2018, номер відомостей про речове право 24515847 (а.с. 31-39). Частиною 1 статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права позивача та третьої особи. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив судові витрати покласти на позивача та не стягувати з відповідача на його користь сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Як вбачається з наданої квитанції за №32528798800007349948 від 19.07.2023, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. , а тому, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 536 грн. 80 коп. судового збору, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на позивача. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні у зв`язку з відсутністю таких заходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved