Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2020 належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому з лютого 2020 року. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача як власника будинку, зокрема на оформлення субсидії, остання сплачує надмірні комунальні послуги. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком, розташованим за вищезазначеною адресою. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 14 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у вищезазначеній справі, призначено судове\~ засідання з викликом (повідомленням) сторін (а.с.26). Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. 25 квітня 2023 року з Балаклійського районного суду Харківської області до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вищевказана\~ цивільна справа. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Оладенко О.С. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених\~ про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28 січня 2020 року Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-127, позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8). Право власності позивача на зазначений будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 28.01.2020 (а.с.9). У спірному будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією домової книги (а.с.16-19), а також відповіддю на запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.25). З акту-обстеження, складеного 16 грудня 2021 року депутатом Балаклійської міської ради в присутності сусідів вбачається, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але не проживає в ньому з лютого 2020 року (а.с.21).\~ При вирішенні справи суд керується наступними нормами права, які регулюють спірні правовідносини. У відповідності до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст.319 ЦК України власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved