Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є племінницею померлої [INFO] [PERSON] . За життя заявник з [PERSON] проживали разом. [PERSON] допомогала їй у побуті, оскільки в силу поважного віку вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, лікувала тощо. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала за місцем реєстрації заявника в [ADDRESS] з 20.07.2018 року по 19.01.2023 року ( день смерті). Похованням та оплатою ритуальних послуг [PERSON] займалася заявник. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина житловий будинок в [ADDRESS] та дві земельні ділянки розташовані на території Смичинської сільської ради Городнянського району. У квітні заявник звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак, нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не є спадкоємцем за законом, так як не може підтвердити факт родинних чи інших відносин з померлою, що і стало підставою звернення до суду. Заявник, її представник в судовому засіданні 21.06.2023 року просили заяву задовольнити в повному обсязі. Представник Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області\~в судовому засіданні відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Кириченко Тетяна Володимирівна в судовому засіданні відсутня, надала заяву про розгляд справи без її участі. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні 21.06.2023 року пояснили, що померла [PERSON] дійсно була тіткою [PERSON] . Проживали вони разом в [ADDRESS] з 2018 року і по день смерті [PERSON] . [PERSON] доглядала за тіткою, допомогала їй у всьому, лікувала, вони мали спільні права та обов`язки. Суд, заслушавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2023 року. ( а.с. 11). Згідно копії довідки № 135 від 10.04.2023 року [PERSON] не зереєстрована, але фактично проживала в [ADDRESS] з 20.07.2018 року по 19.01.2023 року. ( а.с. 13). Згідно довідки № 143 від 26.04.2023 року, [PERSON] поховала за свій рахунок [PERSON] , яка померла [INFO] . ( а.с. 14). За життя померла [PERSON] мала у власності дві земельні ділянки площею 1.7998 га та 2.35 га, що розташовані на території Смичинської сільської ради Городнянського району, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 293053102 від 29.12.2021 року та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 264149. ( а.с. 16,17) та житловий будинок в [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорту , реєстровий номер 3211. ( а.с. 15). Згідно копії спадкової справи № 45/2023 року від 06.04.2023 року заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається що [PERSON] 06.04.2023 року звернулася із завою до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Окрім неї, інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. ( а.с. 41-48). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Отже, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю як племінниця та тітка та вели спільне господарство за адресою:\~ [ADDRESS] з 20.07.2018 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлою не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини.

Outcome: approved