Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. В обгрунтування заяви зазначає, що є особою з інвалідністю ІІ групи, у період з березня 2019 року по червень 2019 року, працюючи за трудовим договором, укладеним із фізичною особою-підприємцем [PERSON] , виконувала трудові обов`зки на посаді прибиральниці, отримувала заробітну плату. Після закриття закладу, заявник вважала себе звільненою. В подальшому, в 2023 році за наслідком звернення до органів Пенсійного фонду з питань оформлення пенсії заявником встановлено, що з місця роботи вона не звільнена, перебуває у трудових відносинах. Заявник вказує на те, що відповідні обставини впливають на розмір призначених пенсійних виплат, та, посилаючись на вимоги чинного законодавства в сфері врегулювання питань виникнення та припинення трудових відносин, просить встановити факт припинення з 11.08.2023 року трудових відносин між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За змістом довідки форми ОК-5 з відомостями про [PERSON] як застраховану особу за реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в період березня 2019 року по червень 2019 року страхувальником з кодом 3569908827 ( [PERSON] ) здійснювалось нарахування страхових внесків. Відомості щодо припинення трудових відносин з видачею наказу про звільнення судом не отримано. Судом встановлено, що 28.07.2023 року [PERSON] звернулась до фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою про звільнення на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України (в редакції, чинній на початок виникнення між учасниками правових відносин) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з\~п.6\~ч.1\~ст.\~24\~КЗпП України\~трудовий договір\~укладається,\~як правило,\~в письмовій\~формі.\~Додержання письмової\~форми є\~обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Верховний Суд у постанові від 20.08.2020 р. у справі №540/4109/18 роз`яснив, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально визначену роботу, а роботу з однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення\~трудового договору\~є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,\~39). За змістом ч.1 ст.38 КЗПП України (в чинній редакції) працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про:.. встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України \~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено розмір пенсії по інвалідності. Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, приймаючи до уваги, що права заявника є порушеними у зв`язку з відмінністю порядку нарахування пенсійних виплат працюючим та непрацюючим особам з інвалідністю, а також з огляду на неможливість поновлення таких прав у позасудовому порядку, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved