Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про скасування арешту звернулась [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] , просить суд зобов`язати відділ ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з квартири [ADDRESS] , який було накладено в межах виконавчого провадження ВП № 47651177 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2002 року [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , від якого народилася донька, [PERSON] , [INFO] . 12.10.2011 року рішенням Рівненського міського суду між ними шлюб було розірвано, доньку залишено на проживанні з матір`ю, а з відповідача стягнено на утримання доньки аліменти, що підтверджує рішення Рівненського міського суду по справі № 2-4844/11. [INFO] помер батько дитини, [PERSON] . 13.12.2022 \~ \~ \~ \~ року за заявою позивача в інтересах малолітньої дитини була проведена реєстрація спадкової справи приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Коломиє О.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У особистій приватній власності [PERSON] була квартира [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №26/2022, заведеної приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Коломис О.В. єдиним спадкоємцем померлого є його малолітня донька, [PERSON] , [INFO] . 21.05.2023 \~ \~ \~ \~ року строк на прийняття спадщини завершився, але свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видано в зв`язку з тим, що на спадкове майно накладений арешт за життя померлого [PERSON] . Позивачу нотаріусом повідомлено, що арешт на квартиру накладено відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2015 року по ВП № 47651177 старшим виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Кондратюком І.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 569/3215/15-к, що виданий Рівненським міським судом 05.05.2015 року.?Вказані обставини підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень за індексним номером 47058405 від 05.11.2015 року. Вона неодноразово зверталася до Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) відділ ДВС у м. Рівному із заявами про закінчення виконавчих проваджень (зняття арештів) відносно [PERSON] у зв`язку зі смертю боржника, але отримала відмову з підстав того, що вона не являється стороною виконавчого провадження для отримання інформації по виконавчим документам. Позивач вказує, що їй лише вручили постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №29733122 від 01.12.2022р. щодо стягнення з померлого аліментів. Окрім цього, з відповіді Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) відділ ДВС у м. Рівному №66280 від 17.03.2023р. їй стало відомо, що відповідно до чинного законодавства станом на 17.03.2023р. виконавчі провадження з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] не перебувають. 07 квітня 2023 року відповідачем відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслано до суду відзив на позовну заяву [PERSON] у якому зазначено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 47651177 з примусового виконання виконавчого листа № 569/3215/15-к від 05.05.2015 року Рівненського міського суду Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4926,00 грн. В межах вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем 05.11.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 12.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій). Відповідно до п. 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 за № 1829/5 передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Слід зазначити, що з 05.10.2016 набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016. Даним Законом врегульовано наявність підстав для зняття арешту з майна боржника в разі повернення виконавчого документа стягувачу. Так, згідно з ч. 3 ст. 37 Закону у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. З наведеного вбачається, що арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна на яке може бути звернено стягнення (пункт 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження») - не знімається. Враховуючи те, що у відділу відсутні підтвердження про погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, вважаємо, що підстав для зняття арешту накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заоорони на його відчуження від 05.11.2015 року ВП № 47651177 згідно норм Закону України «Про виконавче провадження» немає, а державний виконавець не уповноважений безпідставно вчиняти виконавчі дії, у тому числі пов`язані із зняттям арешту з майна, в рамках завершених виконавчих проваджень. Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 13 липня 2023 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області позовну заяву [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна - залишено без руху. 18 липня 2023 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. 19 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08 вересня 2023 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] в судовому засідання заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задоволити. Представник відповідача відділу ДВС у місті Рівному ЗМУМЮ (м.Львів) Кондратюк І.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату час слухання справи повідомлялась належним чином. Заслухавши виступи сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої позивачем пред`явлено позов. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Як вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №70897382 від 13.12.2022 року приватним нотаріусом Коломис О.В. заведено спадкову справу №26/2022, номер у спадковому реєстрі 70033875 після сперті [PERSON] . Як зазначає позивач, у особистій приватній власності [PERSON] була квартира [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №26/2022, заведеної приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Коломис О.В. єдиним спадкоємцем померлого є його малолітня донька, [PERSON] , [INFO] . 21.05.2023 \~ \~ \~ \~ року строк на прийняття спадщини завершився але свідоцтво про право на спадщину нотаріусом невидано в зв`язку з тим, що на спадкове майно накладений арешт за життя померлого [PERSON] , що підтверджено листом приватного нотаріуса О.В. Коломис №154/02-14 від 23.06.2023 року. Як встановлено судом із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №47058405 від 05.11.2015 року на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кондратюка І.М., серія та номер виконавчого провадження ВП №47651177. Як вбачається із копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 листопада 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Рівненського міського управління юстиції Кондратюком І.М. накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №47651177 стягувачем у якому є [PERSON] , про стягнення на її користь боргу у розмірі 4926 грн. 00 коп. Як встановлено судом із відзиву на позовну заяву, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на піставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) Свою відмову у знятті арешту з нерухомого майна Відповідач мотивував тим, що оскільки, виконавче провадження завершене з підстав, що не передбачали зняття арешту з майна боржника, державним виконавцем арешт з майна не знімався. Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Таким чином, державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове звернення стягнення з боржника в порядку, врегульованому Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. ст.48,50,56 цього Закону, відповідно до яких першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено у позові, на сьогодні позивач має намір, в інтересах неповнолітньої доньки, оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п. 11 вказаної Постанови Пленуму при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: - \~ \~ \~ \~ судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням; - \~ \~ \~ \~ при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); - \~ \~ \~ \~ після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; - \~ \~ \~ \~ після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); - арешт з майна боржника або інші заходи примусового виконання рішення скасовані судовим рішенням. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право Позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно, немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved