Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

позивач [PERSON] та третя особа із самостійними вимогами [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять припинити право власності [PERSON] на ідеальну частку квартири [ADDRESS] , шляхом сплати в її користь грошової компенсації вартості ідеальної частки квартири [ADDRESS] та визнати за ними право власності на ідеальну частку квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що володіють на праві приватної спільної часткової власності квартирою [ADDRESS] , зокрема, [PERSON] належить право власності на частку квартири, а [PERSON] належить право власності на частку квартири, також відповідачці [PERSON] належить право власності на частку квартири,яке набуло на підставі свідоцтва про право на спадщину. Квартира складається з 3 житлових кімнат та кухні, житлова площа - 40,2 кв.м., загальна площа квартири становить 56,5 кв.м. У квартирі зареєстрована та постійно проживає [PERSON] , яка є сестрою відповідачки. Вказана квартира належала батькам відповідачки та [PERSON] , остання при житті батьків вела з ними спільне господарство і здійснювала за ними догляд та залишилась проживати після їх смерті. Відповідачка успадкувавши !/4 після смерті батьків, користуючись відсутністю у квартирі [PERSON] , маючи ключі від квартири, періодично навідується у квартиру, під час чого на свій розсуд переставляє речі у квартирі, створює у квартирі безлад, використовує воду та електроенергію для прання білизни у пральній машині, однак, не несе жодних витрат за комунальні послуги, які надаються у квартиру. Такі візити відповідачки квартири супроводжуються скандалами та ображаннями. Відповідачка жодного разу не несла витрати на ремонт квартири, а навпаки не цінує покращень, зроблених у квартирі, та нищить квартиру, пише безпідставні заяви в органи поліції. Така поведінка відповідачки робить неможливим спільне користування спірною квартирою. При цьому, відповідачка [PERSON] забезпечена житлом, оскільки має в особистій власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 3 житлових кімнат та має загальну площу 64,8 кв. м. Відтак, припинення її права власності на її частку, шляхом сплати вартості такої, не призведе до порушення її прав. Враховуючи, що відповідач забезпечена житлом, в також неможливість поділу спірного нерухомого майна в натурі, неможливість його спільного використання просить позов [PERSON] та [PERSON] задоволити. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву позов заперечила та зазначила, що припинення права власності на належну їй частку у спірній квартирі спричинить істотну шкоду, оскільки в такому випадку буде порушений принцип рівності прав власності, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Частинами першою та другою статті 319 ЦК України, встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дій, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов?язків власник зобов?язаний додержуватись моральних засад суспільства. Право власності с непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведене у позові обгрунтування не є та не може бути підставою для припинення права часткової власності в порядку визначеному ст. 365 ЦК України. Тлумачення п.4 ч.1 ст. 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім?ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника так і членів його сім"ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права власності на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи та особливостей об?єкту, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім?ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав та інтересів співвласника то вказана норма вимагає перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Третя особа [PERSON] має у своїй власності декілька інших приміщень, а також зарестрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно висновків Верховного Суду зроблених у постанові від 21.07.2021 у справі М6736/659/19, неможливість виділення частки в натурі в окреме жиле приміщення та неприязні стосунки між співвласниками не є безумовними підставами для примусового припинення права власності на частину належного особі майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи відсутність підстав для припинення її права власності просить у позові відмовити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відповіді на відзив заперечили доводи, зазначивши, що відповідачка не заперечує, що у її власності є квартира за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 3 житлових кімнат та має загальну площу 64,8 кв.м., житлову площу 40,9 кв.м. Нею не обгрунтовано у чому полягатиме істотність шкоди її інтересам, адже вона має у власності повноцінне житло, а її частка у спірній квартирі є незначною у порівнянні з позивачами, також за цю частку їй буде виплачено грошову компенсацію. Відтак, припинення права на частку у спірній квартирі не заподіє істотної (майнової або немайнової) шкоди правам відповідачки. Покликання відповідачки на постанову Верховного Суду від 21.07.202 у справі №736/659/19 є необгрунтованим, оскільки обставини у вказаних справах є різними. Частка відповідачки в квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, у зв?язку із тим, що у квартирі є лише три кімнати, однак з яких прохідна, у ній неможливо встановити порядок користування. Відповідачка немає необхідності проживання у спірній квартирі, зважаючи на наявність свого житла, а під час її візитів у квартиру створює конфліктні ситуації, які спричиняють моральну шкоду [PERSON] , яка у ній постійно проживає та така є її єдиним житлом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснив, що на даний час позивачам [PERSON] , [PERSON] належить по частці вказаної квартири, оскільки 30.09.2022 р. позивач [PERSON] подарував половину з належної йому частки своій дружині [PERSON] , також у квартирі зареєстровані їх неповнолітні діти. Позивачами внесено на депозитний рахунок суму, яка підлягає сплаті за належну відповідачці частку. Просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник позов [PERSON] та [PERSON] не визнали, надали пояснення аналогічні змісту відзиву, просять відмовити в задоволенні позовів. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, подала заяву, у якій позов [PERSON] та [PERSON] підтримала, просить такі задоволити, а справу розглядати у її відсутності . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається із змісту даної норми законодавець визначив чотири самостійні підстави, кожна з яких окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному майні. Згідно правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №303/4849/16-ц та у постанові від 18.07.2019 у справі №210/2236/15-ц для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Таким чином, припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] , третій особі [PERSON] тавідповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , а саме, [PERSON] належить частка у праві власності, [PERSON] - частка, [PERSON] - , а відповідачці [PERSON] - частка. Згідно копії технічного паспорту, складеним 02.07.1996 року Львівським обласним бюро технічної інвентаризаціївбачається, що вказана квартира складається з 3 житлових кімнат та кухні, житлова площа - 40,2 кв.м., загальна площа квартири становить 56,5 кв.м. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , [PERSON] . Також судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, що підтверджується як поясненнями сторін, так і зверненнями відповідачки до правоохоронних органів. Наявність між сторонами спорів щодо спільного користування спільною квартирою підтверджується також і рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2023 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою. Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №014/23 від 19.06.2023р. виділення в натурі частки квартири [ADDRESS] , належної відповідачці є технічно неможливим. Ринкову вартість частки квартири [ADDRESS] становить 467 500 грн. Заперечення відповідача та її представника щодо вказаного висновку суд не бере до уваги, з огляду на те, що ними не наведено конкретних даних, які б свідчили про необ"єктивність чи неправильність висновку експерта. При цьому, заперечуючи висновок, відповідач не скористалась правом передбаченим ст.106 ЦПК України на проведення експертизи за її замовленням. Вказаний висновок експерта містить належне обгрунтування, опис проведеного дослідження, застосовані методики, тощо. Експертиза проведена експертом, який належну кваліфікацію у галузі досліджень об`єктів нерухомості та відповідні свідоцтва. Будь-яких обставин, які б свідчили про необ`єктивність чи неправильність вказаного висновку судом не встановлено. Як вбачається з платіжного документу від 25 липня 2023 року №0.0.3117562391.1. [PERSON] та [PERSON] внесено на на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області 467 500 (чотириста шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень для стягнення таких в користь відповідачки. Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира не може бути реально поділена між сторонами, оскільки такий поділ неможливий з технічної точки зору. Неприязні відносини, що склались між сторонами роблять неможливим спільне їх проживання, оскільки таке може призвести до ще більшого загострення конфлікту між ними. Враховуючи кількість кімнат у квартирі, кількість співвласників, а також право на користування квартирою двох неповнолітніх дітей, встановлення порядку користування такою теж є неможливим, оскільки виділення будь-якої кімнати у користування не відповідатиме частці кожного із співвласників. Як вбачається із матеріалів справи відповідачці одноособово на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яка складається із трьох кімнат, загальною площею 64,8 кв.м, у якій зареєстровано її місце проживання. Зважаючи на наявність трьох із підстав, визначених ст.365 Цивільного кодексу України, зокрема, спірна квартира є неподільною, спільне володіння і користування нею є неможливим із наведених вище обставин, припинення права власності відповідача на частку у квартирі не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки відповідач [PERSON] забезпечена житлом, яке належить їй на праві власності, позивачами внесено на депозитний рахунок вартість частки належної відповідачу, відтак, суд вважає, що єдиним можливим варіантом вирішення спору, який виник між сторонами є припинення права власності на частку відповідача із стягненням в її користь компенсації вартості такої частки. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] слід припинити, стягнувши з [PERSON] та [PERSON] в користь відповідача грошову компенсацію вартості частки спірної квартири та визнати за ними право власності на цю частку. На підставі ст. 365, 358 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved