Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 22.05.2019 рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.05.2019 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина у розмірі по 1 200 грн щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 14.03.2019. Зазначає, що внаслідок часткового невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість зі сплаті аліментів на суму 66 684 грн, що підтверджується доданим розрахунком державного виконавця. Відповідно до здійсненого позивачкою розрахунку розмір неустойки (пені) за період з 14.03.2019 по 01.08.2023 становить 632 831,16 грн (сума заборгованості 66 684 грн, пеня 1% 666 грн 84 коп * 949 днів = 632 831,16). Вказує, що проводити розрахунок за період несплати аліментів з 14.03.2019 по 01.08.2023 немає потреби, через те, що розмір пені за розрахований період значно перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 66 684 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, що розміщені на офіційному сайті веб порталі Судова влада. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, в зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалити рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.05.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] , батьком якого записано [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2018. Згідно з рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.05.2019 у справі №718/757/19 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі по 1 200 грн щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 14.03.2019. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.08.2023 слідує, що відповідач станом на 09.08.2023 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 66 684 грн. Згідно з розрахунку пені, який надано позивачем, борг [PERSON] зі сплати пені за несплату аліментів складає 632 831 грн 16 коп., який розрахований за період з 14.03.2019 по 01.08.2023. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України: у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, а навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, яка розраховується за формулою p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де «p» - це загальна сума заборгованості, «A» - борг у певному місяці, «Q» - кількість днів прострочення. Згідно з довідки державного виконавця Заставнівського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області від 09.08.2023 сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів на сина складає 66 684 грн. Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на дитину, розрахований за формулою, приведеною в правовій позиції ВС, перевищує 100 % від суми заборгованості по аліментам на дитину, що складає 632 831,16 грн, тому суд дійшов висновку, що сума пені у розмірі 66 684 грн підлягає задоволенню, оскільки, за наявності встановленого судом факту заборгованості з боку відповідача по сплаті аліментів на дитину та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування вини відповідача щодо невиконання зобов`язання по сплаті аліментів, який є обізнаним щодо покладення на нього такого обов`язку, судом встановлено наявність підстав для реалізації передбаченого ст. 196 СК України права позивача. Також, з відповідача на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved