Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по частині житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , а також позивачі є власниками по частині земельної ділянки площею 0,1000 га надану для будівництва та обслуговування житлового будинку з кадастровим номером 5910200000:19:006:0023, розташовану за адресою [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз» станом на 19.07.2018 року домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] фактично розташоване та використовує земельну ділянку загальною площею 1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 209 кв.м., під огородом - 507 кв.м, під двором-651,5 кв.м. Попереднім власником даного домоволодіння була [PERSON] , яка в 1970 році отримала дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку з господарськими та підсобними спорудами на земельній ділянці по [ADDRESS] на підставі рішення Охтирської міської ради народних депутатів від 09 липня 1970 року. Відповідно до генерального плану земельної ділянки по [ADDRESS] , складеного 24 жовтня 1975 року Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації земельна ділянка була сформована та використовується господарями загальною площею -1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 209 кв.м., під огородом - 507 кв.м., під двором - 651,5 кв.м. Відповідно до генерального плану земельної ділянки по [ADDRESS] , складеного 05 березня 1986 року Охтирським бюро технічної інвентаризації земельна ділянка була сформована та використовується господарями загальною площею -1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 209 кв.м., від огородом - 507 кв.м., під двором - 651,5 кв.м. При цьому, у технічному паспорті від 05 березня 1986 року зазначається, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] була сформована та надана у користування громадянам на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради від 03 лютого 1955 року № 4. Вважають, що підставою для формування земельної ділянки та надання її у користування попереднім власникам домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] було рішення виконкому Охтирської міської ради від 03 лютого 1955 року №4. При цьому, як на той час, так і зараз домоволодіння за цією адресою фактично використовувало земельну ділянку загальною площею - 1651,5 кв.м., що відповідає фактичному розміру та конфігурації нинішньої площі використовуваної позивачами земельної ділянки. 24 травня 2023 року [PERSON] отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 333310430, зі змісту якої довідалася про те, що рішенням сесії Охтирської міської ради, серія та номер 740-МР виданому 30.05.2017 року відповідачці по справі [PERSON] було надано у власність земельну ділянку кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083 загальною площею - 0,1 га, яка розташована по [ADDRESS] , яка була сформована за рахунок обрізання декількох суміжних земельних ділянок, які на протязі останніх 68 років використовують для власних потреб власники сусідніх домоволодінь розташованих по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , а також їхні сусіди [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , та [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . Вважають, що рішенням Охтирської міської ради, серія та номер 740-МР від 30.05.2017 року не правомірно та безпідставно надано у власність [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 5910200000:19:006:0083 загальною площею - 0,1 га, розташовану по [ADDRESS] , оскільки саме вони є користувачами частини даної земельної ділянки. На підставі вищевикладеного просять визнати протиправним та скасувати рішення Охтирської міської ради № 740-МР, видане 30.05.2017 року про затвердження проекту землеустрою та приватизації земельних ділянок в частині затвердження технічної документації із землеустрою та безоплатної передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5910200000:19:006:0083, загальною площею - 0,1 га, розташовану за адресою [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5910200000:19:006:0083, загальною площею - 0,1 га, розташовану по [ADDRESS] та припинити право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Процесуальні дії в справі та аргументи сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.07.2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 24.07.2023 року від Охтирської міської ради Охтирського району надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, щодо задоволення позовних вимог поклалися на розсуд суду. 28.07.2023 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує про безпідставність позовних вимог. Зазначила, як вбачається з правовстановлюючих документів, доданих до позовної заяви [PERSON] належить частина житлового будинку та частина земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:19:006:0023, розташованої за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд. Речове право вказаного позивача на вказану земельну ділянку виникло та існує згідно договору дарування частини земельної ділянки від 31.07.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.M. (реєстровий № 561). Виходячи з вищевикладеного, доводи позивача [PERSON] про те, що вона не погоджувала межі земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083 під час розроблення відповідачкою земельної документації, підлягають критичній оцінці, так як остання не була суміжним землекористувачем вказаної ділянки станом на момент розроблення проекту землеустрою (березень 2017 року), а отже не мала ніякого відношення до процесу формування вказаної ділянки, так само як і її речові права на власну ділянку не могли бути порушені в зв`язку з їх відсутністю. На момент набуття [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:19:006:0023, розташованої за адресою: [ADDRESS] - 31.07.2018 року, належна відповідачці земельна ділянка вже була сформована від моменту її реєстрації - 04.05.2017 року, а отже її права не могли бути порушені в будь - якому разі. Відповідачка [PERSON] володіє 0,0500 га земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 5910200000:19:006:0023, розташованої за адресою: [ADDRESS] що становить її частину на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 19.07.2007 року посвідченого державним нотаріусом Охтирської міської держнотконтори Багацькою О.М. (реєстровий № 2-982) і під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення відповідачці земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083, надавала письмове погодження меж розташування вказаної ділянки. Також зазначила, що підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь- яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може бути підставою для відмови уповноваженим органом у затвердженні технічної документації, за умови правомірності дій кожного із землекористувачів. В даному випадку дії всіх землекористувачів є правомірними, вчиненими в межах компетенції органу місцевого самоврядування та у визначений законом спосіб, відведена відповідачці земельна ділянка 5910200000:19:006:0083 не перетинається та не накладається на земельну ділянку 5910200000:19:006:0023 належну позивачам. В позовній заяві позивачі вдаються до свідомого введення в оману сторін, зазначаючи, що земельна ділянка сформована саме у площі 1651,5 м.кв. та була надана у користування попередній власниці ( [PERSON] ) саме в такому розмірі, тоді як, згідно відомостей технічного паспорту від 05 березня 1986 року зазначено, що у користування (згідно рішення виконкому Охтирської міської ради № 4 від 03.02.1955 року) передано земельну ділянку площею 910 м.кв., а не 1651,5 м.кв., як зазначено позивачами і в цьому ж технічному паспорті вказано, що 741,5 м. кв. становить - «Излишек земельного участка», що повністю підтверджує раніше викладені обставини та їх правове обгрунтування. Отже підлягає констатації той факт, що а ні попередні власники домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а ні позивачі не набували у порядку визначеному земельним законодавством права власності (користування) та будь - яких інших речових прав на вказану ділянку в площі саме - 1651,5 м.кв. як зазначено в позові, а набули відповідно: попередній власник [PERSON] (згідно рішення виконкому Охтирської міської ради № 4 від 03.02.1955 року) - право на 910 м.кв., а позивачі (згідно вищевказаних договорів дарування та купівлі-продажу) - право на 1000 м.кв. в складі спільної часткової власності, площа земельної ділянки понад вказані розміри рахувалася як лишки, речові права на які відповідно не були ніким оформлені і правомірно перебували в складі земель Охтирської міської ради, яка в свою чергу не була обмежена в порядку реалізації власних повноважень розпорядника землі , вирішувати питання про їх виділ зацікавленим особам, що свідчить про безпідставність заяви про порушення земельних прав позивачів та безпідставність позовних вимог. На виконання ухвали Охтирського міськрайонного суду від 02.08.2023 року щодо витребування документів Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Сумській області надано копію Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Третім особам вручено судом копію матеріалів, про що в справі маються від них письмові розписки, однак від них пояснень не надійшло (а.с.54,56). Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, сторони не ініціювали про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що попередній власник житлового будинку за адресою [ADDRESS] , [PERSON] 09.07.1970 року отримала дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку з господарськими та підсобними спорудами на земельній ділянці по [ADDRESS] на підставі рішення Охтирської міської ради народних депутатів від 09 липня 1970 року (а.с.32). З технічного паспорту житлового будинку та генерального плану земельної ділянки по [ADDRESS] , складених 05 березня 1986 року Охтирським бюро технічної інвентаризації вбачається, що земельна ділянка була сформована та використовується господарями загальною площею - 1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 184 кв.м., від огородом - 594 кв.м, під двором - 132 кв.м., надлишок 741,5 кв.м. (а.с.34-36). На даний час [PERSON] є власником частини житлового будинку з господарчими та підсобними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 31.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Багацькою О.М., зареєстрованому в реєстрі № 560 (а.с.17). Право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (а.с.18). Відповідно до технічного паспорту виготовленого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз» станом на 19.07.2018 року домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , співвласником якого є [PERSON] фактично використовує земельну ділянку загальною площею -1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 209 кв.м., під огородом - 507 кв.м., лишки земельної ділянки - 651,5 кв.м. (а.с. 22-23). Також [PERSON] є власником частини земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 5910200000:19:006:0023 розташована за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 31.07.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Багацькою О.М., зареєстрованому в реєстрі № 561. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.07.2018 року, що підтверджується відповідним витягом (а.с.21). [PERSON] є власником частини житлового будинку господарчими та підсобними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 19.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Багацькою О.М., зареєстрованому в реєстрі за № 2-980 (а.с.24). Також, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,05 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала колишньому власнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 176982 виданого 01 березня 2007 року на підставі рішення Охтирської міської ради від 19.12.2006 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі № 2-982. 24 січня 2008 року Управлінням земельних ресурсів у місті Охтирка [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 387446, площею - 0,0500 га, розташовану по [ADDRESS] з кадастровим номером 5910200000:19:006:0023 (а.с. 28). Відповідно до технічного паспорту виготовленого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та експертиз» станом на 19.07.2018 року домоволодіння розташоване по [ADDRESS] , співвласником якого є [PERSON] фактично використовує земельну ділянку загальною площею -1651,5 кв. метрів, з них під забудовою - 209 кв.м., під огородом - 507 кв.м., лишки земельної ділянки - 651,5 кв.м. (а.с. 29-30). З копії Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] вбачається, що 30.01.2017 року [PERSON] звернулася до міського голови Охтирської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Рішенням сесії Охтирської міської ради від 24.02.2017 року № 647-МР надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд по [ADDRESS] . Згідно довідки від 27.07.2017 року за № 28-28-99.1-643/2-17 відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області відведення земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] , передбачене згідно форми 6-зем за рахунок земель запасу та інше (не надані у тимчасове користування) - землі громадського призначення (графа 43). Згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30.03.2017 року щодо земельної ділянки по [ADDRESS] переданій [PERSON] , власники суміжних земельних ділянок, в тому числі і [PERSON] погодили межі та конфігурації земельної ділянки, будь-яких претензій не заявлено, про що засвідчили своїми підписами (а.с.91). Згідно висновку відділу містобудування та архітектури Охтирської міської ради від 07.04.2017 року за № 14-09/391 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Земельну ділянку [PERSON] сформовано та присвоєно кадастровий номер 5910200000:19:006:0083, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.05.2017 року (а.с. 70-71). Рішенням сесії Охтирської міської ради від 30.05.2017 року за № 740 -МР «Про затвердження документації із землеустрою та приватизацію земельної ділянкою» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та ухвалено передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер - 5910200000:19:006:0083 (а.с. 13-16). На вказану земельну ділянку за відповідачкою зареєстровано 06.06.2017 року право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.72). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ст.ст. 78, 79, 79-1 Земельного кодексу України передбачається, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. \~ \~ \~ \~Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. \~ \~ \~ \~Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. \~ \~ \~ \~Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. \~ \~ \~ \~Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. \~ \~ \~ \~Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України - набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п.в. ч. З ст. 116 ЗК У країни) . Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України - громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення. Після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України. Згідно із ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частинами першою,\~другою статті\~152\~ЗК України\~передбачено,\~що держава\~забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року №376, яка діяла на той час, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відбувається на підставі вже затвердженої документації із землеустрою. До затвердження документації із землеустрою відсутні правові підставі для закріплення меж земельної ділянки в натурі межовими знаками та передачі таких знаків на зберігання землевласнику та користувачу. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] замовила в установленому законом порядку проект землеустрою щодо безоплатної передачі їй у власність за рахунок земель комунальної власності Охтирської міської ради земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083, загальною площею - 0,1 га, розташованої по [ADDRESS] . Проект землеустрою (технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі) був розроблений за її замовленням ФОП [PERSON] 16.03.2017 року, про що надала витяг з Державного земельного кадастру від 04.05.2017 року. На підставі вказаного проекту землеустрою Охтирською міською радою в межах компетенції було прийнято рішення № 740-МР від 30.05.2017 року про затвердження вищевказаного проекту землеустрою та передачі їй земельної ділянки в приватну власність (а.с.80-114). Доводи [PERSON] про те, що вона не погоджувала межі земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083 під час розроблення земельної документації, суд не приймає до уваги, так як остання не була суміжним землекористувачем вказаної ділянки станом на момент розроблення проекту землеустрою (березень 2017 року), а отже не мала ніякого відношення до процесу формування вказаної ділянки, так само як і її речові права на власну ділянку не могли бути порушені в зв`язку з їх відсутністю на той час. Доводи [PERSON] про те, що вона не погоджувала межі земельної ділянки кадастровий номер: 5910200000:19:006:0083 також не заслуговують на увагу, оскільки в технічній документації із землеустрою міститься акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 30.03.2017 року, який підписаний замовником, виконавцем робіт, власниками/користувачами суміжних земельних ділянок, зокрема і [PERSON] (а.с.91). Слід зазначити, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може бути підставою для відмови уповноваженим органом у затвердженні технічної документації за умови правомірності дій кожного із землекористувачів. Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц, провадження № 14- 652цс18, № 514/1571/14-ц, провадження №14-552цс18, від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, провадження № 14- 730цс19). Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 27.01.2021 року в справі № 818/2225/17, провадження № К/9901/58201/18 зазначив, що механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (Інструкція № 376). Згідно із пунктом 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка діяла на той час, здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. ВС підкреслив, що аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 Земельного кодексу України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, вона не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови у затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. В даному випадку дії всіх землекористувачів (Охтирської міської ради - розпорядника земель, [PERSON] - як особи, яка звернулася з заявою про виділення землі та розробила відповідний проект землеустрою та [PERSON] , яка володіла суміжною земельною ділянкою у її визначених межах) є правомірними, вчиненими в межах компетенції органу місцевого самоврядування та у визначений законом спосіб, відведена [PERSON] земельна ділянка 5910200000:19:006:0083 не перетинається та не накладається на земельну ділянку 5910200000:19:006:0023 належну позивачам. Крім того, суд зазначає, що позивачі набули у спільну часткову власність по частині (без визначення порядку користування в натурі) вже сформовану земельну ділянку кадастровий номер 5910200000:19:006:0023, розташовану за адресою: [ADDRESS] в межах її загального розміру 0,1 га та у конфігурації відповідно до меж визначених державними актами попередніх власників. На момент виникнення права власності позивачів на належну їм земельну ділянку (кадастровий номер 5910200000:19:006:0023, розташовану за адресою: [ADDRESS] ) її розмір та конфігурація були сформовані, отже право власності позивачів поширюється саме на вказану земельну ділянку та є обмеженим її розміром та конфігурацією згідно вищевказаних правовстановлюючих документів. Враховуючи, що позивачі (згідно вищевказаних договорів дарування та купівлі-продажу) набули право власності на 1000 м.кв., а не 1651,5 м.кв., як вказують в позові, площа земельної ділянки понад вказані розміри рахувалася як лишки, речові права, на які відповідно не були ніким оформлені і правомірно перебували в складі земель Охтирської міської ради, яка в свою чергу не була обмежена в порядку реалізації власних повноважень розпорядника землі, в тому числі вирішувати питання про їх виділ зацікавленим особам, що свідчить про безпідставність заяви про порушення земельних прав позивачів та безпідставність позовних вимог. Жодних порушень прав позивачів судом не встановлено. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що позивачами не надано належних, допустимих, достовірних, переконливих, а також достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні їх позовних вимог, з вищевикладених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed