Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач, звернувся до суду з позовом до\~\~Добропільської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування\~ заявлених вимог\~зазначено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді грошових внесків з відповідними відсотками, компенсаціями, індексаціями на депозитних рахунках відкритих у філії Донецького управління ТВБВ № 10004/06 АТ «Державний ощадний банк України». Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на спадкове майно не має. При зверненні 10 серпня 2023 року до нотаріуса із заявою, щодо прийняття спадщини на спадкове майно, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, пропущений про що винесено постанову по відмову у вчиненні нотаріальної дії № 554/02-31. Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 14 липня 2021 року по 18 травня 2023 року перебував на військовій службі у [INFO] . За період з 01 січня 2021 року по 18 травня 2023 року відпустки не надавалися, тому не міг займатися оформленням спадщини. Беручи до уваги вищевикладене, просить визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року залучено до участі у справі Добропільську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області у якості правонаступника відповідача Добропільської міської ради. Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача адвокат Акульшина В.Д. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Світлівською с/радою Добропільського району Донецької області 17 січня 1986 року батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 62 роки, про що складено відповідний актовий запис № 460. \~Постановою \~державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 554/02-31 від 10 серпня 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , яке складається з грошових внесків з відповідними відсотками, компенсаціями, індексаціями на депозитних рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] у філії Донецького обласного управління ТВБВ № 10004/06 АТ «Державний ощадний банк України», оскільки відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України, громадянин [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не звертався, доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надав. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73531998 від 10 серпня 2023 року за параметрами пошуку [PERSON] , дата смерті [INFO] інформація відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73531931 від 10 серпня 2023 року за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня. До матеріалів справи також долучено: копію заяви громадянки [PERSON] , [INFO] посвідченої державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області 18 липня 2023 року (зареєстровано в реєстрі за № 1-666) відповідно до якої на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не претендує, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину сину спадкодавця громадянину [PERSON] , [INFO] : копію заяви громадянки [PERSON] , [INFO] посвідченої державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області 18 липня 2023 року (зареєстровано в реєстрі за № 1-665) відповідно до якої на спадщину після смерті батька [PERSON] не претендує, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину сину спадкодавця громадянину [PERSON] , [INFO] ; копії договорів № [NUMBER] на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи (з поповненням та капіталізацією) укладених 03 листопада 2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] . Згідно довідки начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України № 04/6009 від 04 серпня 2023 року. старший солдат [PERSON] , [INFO] , перебував на військовій службі у [INFO] з 14 липня 2021 року по 18 травня 2023 року. За період з 01 січня 2022 року по 18 травня 2023 року старшому солдату відпустки не надавались. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), (ст.1216 ЦК України). Нормами статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~ статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан було продовжено до 25.04.2022 року. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб - до 25 травня 2022 року. 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб. 15 серпня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року № 573/2022, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. 16 листопада 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. 07 лютого 2023 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 6 лютого 2023 року\~№ 58/2023, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, 02 травня 2023 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 1 травня 2023 року\~№ 254/2023», згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з \~05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року № 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (в подальшому пункт 3 виключено на підставі Постанови КМ\~№ 469\~від 09.05.2023 року). Відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до \~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою. З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] та пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважної причини, оскільки перебував на військовій службі. Ураховуючи, що пропущений строк є незначним та беручи до уваги, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки останній втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті батька, а втрата спадкового майна буде для нього занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved