Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 грудня 2023р. КП "Харківводоканал" (далі: позивач) звернулось з позовом про стягнення з [PERSON] (далі: відповідач - 1), [PERSON] (далі: відповідач - 2), [PERSON] (далі: відповідач 3), [PERSON] (далі: відповідач 4), [PERSON] (далі: відповідач 5), [PERSON] (далі: відповідач 6), [PERSON] (далі: відповідач 7) заборгованості за послуги з централізованого водопостачання у сумі 35\~807, 40 грн. та водовідведення у сумі 26\~596, 67 грн., 3 % річних в сумі 1 781, 71 грн., інфляційних витрат в сумі 4\~682, 38 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за відповідачами утворилась заборгованість. У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. 09.02.2022р. відповідач [PERSON] надала суду заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру територіальної громади міста Харкова від 17.12.2021р.. КП «Харківводоканал» надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, між сторонами не укладався письмовий договір на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, однак відповідачі споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Облік нарахувань та оплат за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на [PERSON] . Відповідачі не належним чином виконували зобов`язання з оплат наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 68868,16 грн., з яких: 35807, 40 грн. заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2016р. по 31.10.2021р.; 426596, 67 грн. заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2016р. по 31.10.2021р.; 4682, 38 грн. інфляційні витрати; 1781, 71 грн. 3 % річних від простроченої суми. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі відмовлялись від споживання послуг у встановленому законом порядку, чи звертались до позивача щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Також відповідачами не надано доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, нормами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року та ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Правила), передбачено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено обов`язок з оплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржники, які прострочили виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 68\~868, 16 грн. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 статті 260\~ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Такими діями, що свідчать про визнання відповідачами заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання є здійснення ними оплат за водопостачання в травні 2016р., березні 2017р., квітні 2018р., в період з серпня по жовтень 2018р., березні 2019р. січні 2020р., травня 2020р., вересня 2020р., лютому 2021р., травні 2021р., серпні 2021р. Такими діями, що свідчать про визнання відповідачами заборгованості за спожиті послуги з централізованого водовідведення є здійснення ними оплат за водовідведення в жовтні 2016р., в період з січня по лютий 2017р.,в період з лютого по березень 2018р., липні 2018р., березні 2019р., липні 2019р., листопаді 2019р., січні 2020р., вересні 2020р., лютому 2021р., травні 2021р., серпні 2021р. З урахуванням зазначених обставин, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 15 грудня 2021 року, суд приходить до висновку про те, що строк позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період 01 квітня 2016 року по 31 жовтня 2021 року не сплинув, а тому клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved