Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

у квітні 2023 року позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] відшкодування в порядку суброгації у розмірі 10 725,12 грн., та 2 684 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00421292, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] . 15.04.2020 о 12.10 год. в м. Києві по бульвару Дружби народів, 42, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] , та автомобіля марки «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. З метою визначення вартості відновлювального ремонту забезпеченого транспортного засобу «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] , проведено огляд автомобіля та складено акт і ремонтну калькуляцію № 07806_51 від 16.04.2020 року, відповідно до умов якого вартість пошкодженого транспортного засобу становить 57 145,89 грн. Позивачем складено страховий акт № 11255/51/920 від 27.05.2020 року на суму 54 095,89 грн., яку було сплачено власнику забезпеченого транспортного засобу. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «ІНГО», згідно полісу № АО/1522901. Позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, та останньою проведено виплату на користь позивача у розмірі 48 249,92 грн., що покриває лише частину витрат, здійснених позивачем. Відтак, на підставі ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» позивач просить стягнути з відповідача різницю у розмірі 10 725,12 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 64-65). 31.05.2023 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача адвоката Коробчука В.П., в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Представник відповідача зазначив, що вимоги позивача до відповідача є незаконними, оскільки право вимоги позивача до відповідача могло б виникнути у двох випадках: якщо у ПрАТ «АКС «ІНГО Україна» за полісом від 02.08.2019 року № АО/1522901 не виник би обов?язок з виплати страхового відшкодування; розмір завданої шкоди перевищив би ліміт відповідальності страховика - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Посилався на відповідні висновки, викладені у відповідних постановах Верховного Суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року зобов?язано посадових осіб Печерського районного суду м. Києва надати суду засвідчену належним чином копію матеріалів справи № 757/17170/20-ц про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 14.07.2023 року Печерським районним судом м. Києва надано суду копії матеріалів справи № 757/17170/20-ц про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.06.2019 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00421292, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] (а.с. 40-50). 15.04.2020 року о 12.10 год. в м. Києві по бульвару Дружби народів, поблизу будинку № 42, [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Міцубіші» державний номер [NUMBER] , який рухався попереду, чим водій [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії водія [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню. З витребуваних судом копій матеріалів справи № 757/17170/20-ц про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 528158 від 15.04.2020 року та схеми дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що у дорожньо-транспортній пригоді 15.04.2020 року було пошкоджено три автомобілі, а саме: марки «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ; марки «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ; марки «Mitsubishi» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Наведене стверджується також і довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3020113561770229 від 15.04.2020 року. Згідно ремонтної калькуляції № 07806_51 від 16.04.2020 року, вартість ремонту становить 57 145,89 грн. (а.с. 34-39). 15.04.2020 року представником власника забезпеченого транспортного засобу подано до АТ «СГ «ТАС» заяву про настання страхової події (а.с. 54), заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 56). 27.05.2020 року АТ «СГ «ТАС» складено страховий акт № 11255/51/920 та розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 54 095,89 грн. (а.с. 32,33). 29.05.2020 року АТ «СГ «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування на користь представника власника забезпеченого транспортного засобу у розмірі 54 095,89 грн., що стверджується копією платіжного доручення № 10168 від 29.05.2020 року. Матеріали справи містять інформацію щодо полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО1522901 від 15.04.2020 року, оформленого АТ «СК «ІНГО Україна», згідно якого забезпечено цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н. [NUMBER] (а.с. 57). Представником відповідача до відзиву на позов додано копію полісу № АО/1522901 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого страховиком ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen» д.н. [NUMBER] . За умовами вказаного полісу, ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, становить 100 000 грн, франшиза дорівнює нулю. 04.08.2020 рокуАТ «СК «ІНГО Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» у розмірі 43 370,77 грн., відповідно до платіжного доручення № 12306 від 04.08.2020 року. Зазначаючи, що залишок непокритої шкоди становить 10 725,12 грн., позивач просить стягнути її з відповідача,обґрунтовуючи позовні вимоги положеннями ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи із наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією. Оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 54 668,89 грн за договором добровільного страхування наземного транспорту №FO-00421292, то в межах цієї суми він отримав право вимоги, яке страхувальник за договором [PERSON] до особи, відповідальної за завдані збитки у відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 р. у справі № 147/66/17 зробила правовий висновок про те, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, згідно полісу № АО/1522901 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за шкоду, завдану майну, становить 100 000 грн, франшиза дорівнює нулю. Відтак, розмір шкоди, завданої власнику транспортного засобу марки марки «Peugeot 301» д.н. [NUMBER] не перевищує розміруліміту відповідальності по страхових виплатах ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», відтак і підстав для покладення відповідальності на страхувальника [PERSON] немає. Враховуючи наведене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed