Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У травні 2023 року представник позивача адвокат Саєнко Олександр Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду в інтересах Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла дружина Позивача [PERSON] ( [INFO] , уродженка міста Торецьк Донецької області). Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.02.2022 Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 155. Позивач є чоловіком померлої, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05.06.1993 міським відділом РАЦС Дзержинського виконкому Донецької області, актовий запис №169. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з будь-якого рухомого та нерухомого майна. Позивач є спадкоємцем першої черги на вищезазначене майно, інших спадкоємців немає. На день смерті померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 15 жовтня 2022 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої дружини, на підставі якої нотаріусом заведена спадкова справа за № 28/2022. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копію заяви про прийняття спадщини додається до позовної заяви. 01 грудня 2022 року Позивач звернувся до нотаріуса, який завів спадкову справу, стосовно видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після дружини [PERSON] ,, на 1/2 квартири [ADDRESS] (назва до перейменування Урицького). Але, нотаріусом в межах своїх повноважень було відмовлено у вчинені цієї нотаріальної дії, про що було видане роз`яснення від 01.12.2022 №92/02-14, в якому зазначено наступне. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. В умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Проте, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. По спадковій справі за №28/2022, заведеній не за місцем відкриття спадщини 15 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижковим О.О., нотаріус, який її завів, позбавлений можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину. Спадкова справа, заведена в умовах воєнного або надзвичайного стану не за місцем відкриття спадщини, передається нотаріусу за місцем її відкриття. Передача спадкової справи в цьому випадку відбувається за заявою спадкоємців про передачу спадкової справи, поданою нотаріусу, який веде незакінчену спадкову справу або зберігає закінчену спадкову справу. У нотаріальних округах, де не зареєстрована діяльність приватних нотаріусів та не функціонують державні нотаріальні контори, спадкова справа передається для ведення державній нотаріальній конторі або приватному нотаріусу іншого нотаріального округу на підставі наказу відповідного головного територіального управління юстиції. Відповідно до п.п. 15 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», а також п.п. 1 та 2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вчинення нотаріусами, робоче місце (контора) яких розташовано в межах територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, в умовах воєнного стану, нотаріальних дій, крім посвідчення довіреностей на право розпоряджатися коштами на рахунках у банках та небанківських фінансових установах, а також нотаріальних дій, які відповідно до законодавства можуть бути вчинені без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, забороняється, якщо інше не визначено наказом Міністерства юстиції, а також припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції. Оскільки територія Торецької міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області включена до вищевказаного переліку, на даних час не можлива передача спадкової справи після померлої для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом роз`яснено право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Отже, у зв`язку з неможливістю отримання [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, єдиним способом захисту його порушеного права є звернення до суду з питанням визнання права власності в порядку спадкування. [PERSON] , що померла [INFO] , належить: - 1/2 частка квартира [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу від 08.08.2005, посвідченого нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької області Іваненком А.М., реєстр. №3221, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8193587, виданого Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська 30.08.2005, реєстровий номер 11037879, номер запису 866 в книзі 5. На підставі викладеного, представник позивача просив визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] області на земельній ділянці площею 531 кв.м, на якій розташовано 1/2 будинку (кам.), житловою площею 34,9 кв.м; загальною площею 62,3 кв.м, сарай (дер.), гараж (г/ блок.), погріб (ц.), сарай (ц.), огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . 21.06.2023 Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито загальне позовне провадження у справі. 20.07.2023 Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області закрито підготовче провадження у справі. Позивач в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Саєнко О.М. в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, на задоволенні заявлених вимог наполягав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих причин, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду письмове клопотання, у якому просив розглянути справу без присутності представника Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, винести рішення з урахуванням відзиву на позовну заяву, судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку". [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого міськвідділом ЗАГСа Дзержинського виконкому Донецької області від 05.07.1993, актовий запис №169. 08.08.2005 [PERSON] і [PERSON] придбали в рівних частках кожен квартиру [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 531 кв.м.. На цій ділянці розташовано:1/2 будинку (кам.)- А. житловою площею 34.9 кв.м; загальною площею 62,3 кв.м.: сарай (дер.)- В: гараж (г/блок)- И: погріб (и.)- п/г: сарай (ц)- М, огорожа (ц) N, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.08.2005, посвідченого нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької області Іваненко А.М., зареєстрованого в реєстрі за №3221. 30.08.2005 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували придбану квартиру в Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська, що підтверджено копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8193587, виданого Бюро технічної інвентаризації м.Дзержинська 30.08.2005, реєстровий номер 11037879, номер запису 866 в книзі 5. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] в рівних частках, а саме по кожному, що також підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 30.08.2005. [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Торецьк Донецької області, померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.02.2022 Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 155. 15 жовтня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижкова О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON] , що підтверджується копією заяви [PERSON] про прийняття спадщини №40 від 15.10.2022. На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини №40 від 15.10.2022 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рижковим О.О. заведена спадкова справа за № 28/2022, що підтверджено копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Обставини наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не установлено. Поивачем також у позові не наведено обставин наявності таких спадкоємців. 01 грудня 2022 року на звернення позивача до нотаріуса щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після дружини [PERSON] , на 1/2 квартири [ADDRESS] (назва до перейменування Урицького), [PERSON] отримав роз`яснення від 01.12.2022 №92/02-14, в якому зазначено таке: Відповідно до підпунктів 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. В умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Тому на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] 15.10.2022 року за № 28/2022 нотаріусом відповідно було заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до статі 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна -- місцезнаходження основної частини рухомого майна. На даний час по спадковій справі, заведеній не за місцем відкриття спадщини, нотаріус, який її завів, позбавлений можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Спадкова справа, заведена в умовах воєнного або надзвичайного стану не за місцем відкриття спадщини, передається нотаріусу за місцем її відкриття. Передача спадкової справи у даному випадку відбувається за заявою спадкоємців про передачу спадкової справи, поданою нотаріусу, який веде незакінчену спадкову справу або зберігає закінчену спадкову справу. У нотаріальних округах, де не зареєстрована діяльність приватних нотаріусів та не функціонують державні нотаріальні контори, спадкова справа передається для ведення державній нотаріальній конторі або приватному нотаріусу іншого нотаріального округу на підставі наказу відповідного головного територіального управління юстиції. Нотаріусом роз`яснено право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, позивач в іншому порядку, аніж судовому, позбавлений можливості отримати Свідоцтво про право власності за законом, а тому наявним вбачаються підстави для задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.5\~ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124\~Конституції України та ст.13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.\~76-81\~ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно зі ст..328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст..1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст..1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261\~ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст..1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. В умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~66\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, за місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. По спадковій справі за №28/2022, заведеній за місцем відкриття спадщини 15.10.2022 приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О., нотаріус, який її завів, позбавлений можливості видати спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину. Ст. 66 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину за вищевказаною спадковою справою можлива лише нотаріусом за місцем відкриття спадщини, тобто за місцем останнього проживання спадкодавця відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України, а саме в Бахмутському районі Донецької області. Відповідно до пп. 2.7. п. 2 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса за заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкова справа може бути передана до іншого(ї) приватного нотаріуса (державної нотаріальної контори) в межах одного нотаріального округу після закінчення встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), якому (якій) передається спадкова справа, зобов`язаний(а) прийняти її у провадження. У випадку, коли приватний нотаріус не може особисто здійснити передачу спадкової справи до передачі всіх документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса до відповідного державного нотаріального архіву, передача спадкової справи здійснюється за наказом відповідного головного територіального управління юстиції комісією, створеною для приймання-передавання документів діловодства. Згідно з пп. 1 п. 12 Постанови Кабінету міністрів України від 06.03.2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Оскільки територія Бахмутського району Донецької області включена до вищевказаного переліку, на даний час відсутні приватні нотаріуси або державні нотаріальні контори, яким була б можливою передача спадкової справи після померлого для подальшого провадження та видачі свідоцтва про право на спадщину за місцем відкриття. Враховуючи перелічені обставини, отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , зараз неможливе. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 р. №227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані докази, прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті дружини [PERSON] , але на даний час позбавлений можливості оформити свої спадкові права в іншому порядку, аніж в судовому. Оскільки обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів по справі, то позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved