Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

22 травня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 2020 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №00-624898, який у відповідності до п.7.10 та п.8 підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 22 грудня 2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПР» за окрему плату прийняв право грошової вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до долученого реєстру позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 116,50 грн. Також, 13 лютого 2020 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №10001618742, який у відповідності до п.9.10 підписано електронним підписом позичальника та відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 11 травня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11052021 у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПР» за окрему плату прийняв право грошової вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до долученого реєстру позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5709,80 грн. 06 лютого 2020 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №01496-02/2020, який також підписаний електронним підписом позичальника. 21 травня 2021 року між ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого ТОВ ФК «ІНВЕСТРУМ передав, а ТОВ «ФК «ЄАПР» за окрему плату прийняв право грошової вимоги до боржників вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до долученого реєстру позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 440 грн. Також, 14 січня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» був укладений договір про надання споживчого кредиту №208060, 13 квітня 2021 року між ТОВ та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13042021, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до відповідача в сумі 9085,99 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на письмові повідомлення, після відступлення прав вимог відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, тобто порушив взяті на себе зобов`язання. З огляду на вищевикладене просить стягнути з [PERSON] в користь ТОВ «ФК «ЄАПР» всього 47 352,29 грн. заборгованості за кредитними договорами №00-624898 від 13 лютого 2020 року, №10001618742 від 13 лютого 2020 року, №01496-02/2020 від 06 лютого 2020 року, №208060 від 14 січня 2020 року та понесені судові витрати у справі. Ухвалою від 25 травня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали. Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, [PERSON] (діє на підставі довіреності) подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.84). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а саме через оголошення розміщене на офіційному сайті судової влади (а.с.88) у судове засідання не з`явився, до початку першого судового засідання, у визначений судом строк, відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав. Відповідно до вимог ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи підтверджується, що 13 лютого 2020 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-624898, згідно з яким надано кредит в розмірі 5500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 14 березня 2020 року. За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати товариству проценти від суми кредиту в розмірі 0,01 % в день. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 60 днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Відповідно до п.8 договору зазначено реквізити відповідача [PERSON] . Договір підписано останнім шляхом накладання електронного підпису, який відтворений з використанням позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.10-11). Сторонами також підписано Додаток № 1 до договору, відповідно до якого сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту у сумі 5500 на 30 днів, сума нарахованих процентів 16,50 грн. До оплати (всього) 5516,50 грн. (а.с.12) 22 грудня 2022 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивачем було укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.15-17). Згідно з п.п.1.3.1 п.1.3 кредитного договору строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначену в п.1.3 цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 договору та передували (поспіль) дню поверненню кредиту (включно). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії договору автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та сплати неустойки (пені, штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом (п.п. п. 1.3 кредитного договору). Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування коштами кредиту 0,01% в день. Сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 дня отримання кредиту, але не більше ніж до 60 днів прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 договору (п.п. 3.1 договору). 22 грудня 2022 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №№22122022/2 від 22 грудня 2022 року (а.с.18). Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.19), ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12116,50 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6616,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. 13 лютого 2020 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10001618742, згідно з яким надано кредит в розмірі 2100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався строком на 7 днів. За користування кредитом клієнт зобов`язувався сплатити товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту 2320,50 грн. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.10 договору зазначено реквізити позичальника [PERSON] , у тому числі зазначено рахунок позичальника. Договір підписано останнім шляхом накладання електронного підпису (а.с.24-29). ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] підписали додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №10001618742, відповідно до якого сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, а саме надання кредиту у сумі 2100 грн. на 7 днів, сума нарахованих процентів становить 220,50 грн. До оплати (всього) 2320,50 грн. 11 травня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та позивачем було укладено договір факторингу №11052021, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні фінансової компанії права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 11 травня 2021 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано Акт прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу №11052021 від 11 травня 2021 року (а.с.35). З витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу вбачається, що ТОВ ФК «ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5709,80 грн., з яких: 2099,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3610,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, матеріали справи не містять. 06 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №01496-02/2020, згідно з яким надано кредит в розмірі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 3 дні, тобто до 08 лютого 2020 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 584% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,60 % на добу. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с.57). Як передбачено п.п. 2.5 п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. У п.7 договору зазначено реквізити [PERSON] , у тому числі зазначено рахунок позичальника. Договір підписано останнім шляхом накладання електронного підпису (а.с.56). ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , укладено Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №01496-02/2020, відповідно до якого сторонами погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с.39). 14 січня 2020 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №21052021, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.40-41). 21 травня 2021 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року (а.с.42). Як вбачаєтся з Витягу з Реєстру боржників від 21 травня 2021 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ ФК «ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 440 грн., з яких: 7 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 440 грн. - сума заборгованості за відсотками. Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений зазначеним договором, матеріали справи не містять. 14 січня 2020 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №208060, згідно з яким останньому надано кредит в розмірі 10 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.5 кредитного договору строк дії договору складає 121 дні. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю в строк до 14 травня 2020 року. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Сторонами також підписано графік платежів до договору, відповідно до якого ними погоджено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, суму нарахованих процентів (а.с.51). 13 квітня 2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №13042021, у відповідності до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.58-60). 13 квітня 2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №13042021 від 13 квітня 2021 року (а.с.61). Як вбачаєтся з Витягу з Реєстру боржників №3 від 13 квітня 2021 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ ФК «ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9 085,99 грн., з яких: 5722,65 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2176,44 грн. - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за пенею 1 186,90 грн. (а.с.62). Будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений зазначеним договором, матеріали справи не містять. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд вважає, що укладення та підписання [PERSON] за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. Також суд бере до уваги те, що вищевказані кредитні договори укладені між відповідачем та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Враховуючи те, що за умовами договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, відтак заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тобто позовні вимоги в цій частині суд задоволює в повному обсязі. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до пунктів кредитних договорів кредити надавалися на наступні строки: -кредитний договір №00-624898 від 13 лютого 2020 року строком на 30 днів, тобто до 14 березня 2020 року; -кредитний договір №10001618742 від 13 лютого 2020 року, строком на 7 днів, тобто до 21 лютого 2020 року; -кредитний договір №208060 від 14 січня 2020 року строком на 121 день, тобто до 14 травня 2020 року; -кредитний договір №01496-02/2020 від 06 лютого 2020 року строком на 3 дні, тобто до 08 лютого 2020 року; З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договорів є безпідставним. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитних договорах та провівши розрахунок розміру відсотків, дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за відсотками в наступному розмірі: за кредитним договором №00-624898 від 13 лютого 2020 року в розмірі 49,50 грн.; за кредитним договором №10001618742 від 13 лютого 2020 року в розмірі 220,50 грн.; за кредитним договором №208060 від 14 січня 2020 року - 2176,44 грн., а за кредитним договором №01496-02/2020 від 06 лютого 2020 року - 336 грн. З огляду на викладене, суд вважає недоведеними вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» в частині стягнення заборгованості за відсотками розрахованими в іншому розмірі, ніж ті, що зазначені вище. Зважаючи на часткове задоволення позову, з урахуванням норм ст.141 ЦПК України у відсотковому співвідношенні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, сплачений ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір в сумі 1315,16 грн., що підтверджується документально (а.с.8).

Outcome: approved