Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

14 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку надійшла вказана заява, у якій заявник [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] .\~У свою\~чергу [PERSON] \~є сином\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка є\~бабусею заявника\~та померла\~ [INFO] .\~Документи,\~що підтверджують\~родинні зв`язки\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~не збереглися.\~Після смерті\~ [INFO] бабусі\~заявника \~ [PERSON] ,\~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно\~-\~житловий будинок\~ [ADDRESS] . 17 лютого 2023 року постановою Державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Шило О.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва на спадщину нотаріус зазначив, що спадкоємець [PERSON] не довів факту родинних відносин з [PERSON] та/або не надав до нотаріальної контори висновку про вартість майна. Таким чином, з метою отримання свідоцтва про право спадщину заявник [PERSON] звернувся до суду для встановлення факту родинних відносин його батька та бабусі (спадкодавця), зазначивши, що родинні відносини його батька та його бабусі підтверджуються Довідкою №90/21-23 від 21.02.2023 Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, що згідно до Погосподарського обліку за 2011-2015рр. в будинку, що належав [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] , власниця та [PERSON] , [INFO] син. Вказаний факт також може підтвердити мати заявника та співпадінням їх родових прізвищ, які відображені у свідоцтвах про смерть, та інших документах, які надані суду. Ухвалою суду від 16 березня2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , призначивши до судового розгляду по суті на 4 травня 2023 року об 11:30. Також вказаною ухвалою суду задоволено заяву про виклик свідка - [PERSON] та, з урахуванням положень частини другої статті 294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи, за власною ініціативою суду, витребувано у Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . У судове засідання 4 травня 2023 року з`явилися заявник та свідок. Представник Димерської селищної рада Вишгородського району Київської області до суду не з`явився, причини неявки не повідомили. У зв`язку із неявкою та відсутністю відповіді від Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), розгляд справи було відкладено на 16:00 13 червня 2023 року. 9 травня 2023 року до суду надійшла відповідь з Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з якої убачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану відсутні відомості про народження [PERSON] , [INFO] . Аналогічна відповідь надійшла до суду також 29 червня 2023 року. 8 червня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання селищного голови Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про розгляд справи без участі заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечують. У зв`язку із неявкою у судове засідання, призначене на 13 червня та 8 серпня 2023 року, учасників провадження, зокрема заявника, розгляд справи було відкладено на 10:00 8 вересня 2023 року. 29 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання від заявника [PERSON] про долучення доказів та розгляду справи у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. У призначене судове засідання, учасники провадження не з`явилися. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує клопотання заявника [PERSON] та заінтересованої особи про розгляд справи у їх відсутності та підтримання ними заяви про встановлення родинних відносин. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [INFO] , у віці 52 роки, у селі Литвинівка Вишгородського району Київської області, помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , уродженець села Коновалівка, Октябрського району Північно-Казахстанської області, російської федерації (а.с. 8). [INFO] , у віці 81 рік, у с. Литвинівка, Вишгородського району Київської області, померла [PERSON] , [INFO] уродженка села Коновалівка Жовтневого району П.-Казахстанської області, Республіка Казахстан (а.с. 7). 10 квітня 2013 року [PERSON] склала заповіт на випадок смерті, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області Биховченко Н.І. (а.с. 49). У заповіті зазначено, що [PERSON] на випадок смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе інше її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Постановою державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Шило О.С. від 17 лютого 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 50). Як зазначено у вказаній постанові, підставою для відмови у видачі свідоцтва є те, що спадкоємець [PERSON] не довів факту родинних відносин з [PERSON] та/або не надав до нотаріальної контори висновку про вартість майна, роз`яснивши процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 1220, частини першої статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті 1223 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщин (частина перша та четверта статті 1236 ЦК України). Загальні вимоги до форми заповіту та його посвідчення нотаріусом встановлено статтями 1247 та 1248 ЦК України. Як встановлено судом, [PERSON] , яка померла [INFO] , 10 квітня 2013 року склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. Заповіт є чинним та ніким не оспорюється. Проте, зважаючи на постанову державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори Шило О.С. від 17 лютого 2023 року та відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом невизнаного права шляхом встановлення факту родинних відносин його батька [PERSON] та спадкодавця [PERSON] . Так, як убачається із відповідей Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за даними Державного реєстру актів цивільного стану відсутні відомості про народження [PERSON] , [INFO] . Водночас із свідоцтва про смерть [PERSON] убачається що він народився у селі Коновалівка Октябрського району Північно-Казахстанської області, російської федерації. Так, у довідці старости Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 21 лютого 2023 року, зазначено, що згідно до Погосподарського обліку за 2011 2015 роки, у будинку, що належав гр. [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта 0338 - 1), проживали та були зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] , власниця, та [PERSON] , [INFO] , син (помер. А/з № 2 від 23.01.2013). Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у частині першій статті 315 ЦПК України, зокрема факт родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України). Факти, що мають юридичне значення, це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, зокрема спадкування. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин між батьком та бабою заявника безпосередньо породжує юридичні наслідки, зважаючи на постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт родинних відносин між бабою заявника та його батьком підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та не заперечується заінтересованою особою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: approved