Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Просить\~ стягнути\~\~ [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] заборгованість за договорами позики: від 28 жовтня 2019 року - у розмірі 11 146,69 Євро (еквівалент у гривні 407 272,19 грн.), з яких 10239,49 Євро - сума позики, З % річних від суми боргу - 907,20 Євро; від 26 листопада 2019 року - у розмірі 17 606,11 Євро (еквівалент у гривні 643 283,24 грн.) з яких 16 227,00 Євро - сума позики, З % річних від суми боргу - 1 379,11 Євро та 4 860,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На обґрунтування свого позову вказав, що 28.10.2019р. між\~\~ [PERSON] та\~\~ [PERSON] \~\~ було укладено договори позики, на підтвердження яких Приян ~ [PERSON] , власноручно засвідчила факт отримання коштів у борг розпискою. \~\~\~\~ 28.10.2019р. гр. [PERSON] , отримала кошти та зобов`язалася повернути дані кошти до 27.11.2019р. \~\~\~\~ 26.11.2019р. шляхом засвідчення правочину розпискою гр. [PERSON] отримала від гр. [PERSON] в черговий раз у борг кошти в сумі 16 227. 00 Євро та 4 480 гривень. Строк повернення до 10.01.2020р. \~\~\~\~ Станом на момент звернення до суду відповідач кошти не повернула. Відповідач періодично здійснювала оплати боргу на його картковий рахунок, що був зазначений у розписках та дана обставина підтверджується довідкою КБ «Приватбанк» від 13.09.2022р.\~ Всього було сплачено Відповідачем через термінали КБ «Приватбанк» 1243,84 Євро. Також, Відповідач на виконання умов договорів позики здійснювала переказ коштів готівкою у наступних розмірах: 96 950,00 грн., що еквівалентно 4 116,67 Євро. \~\~\~\~ За не належне виконання зобов`язання було здійснено нарахування 3% річних на суму залишку боргу у розмірі 10 239,49 Євро за першою розпискою строк виконання за якою завершився 27.11.2019р., (15600,00 Євро - сплачені 5 360,51 Євро = залишок боргу 10239,49 Євро.) Всього: сума З відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.11.2019 року по 09.11.2022 року складає 907.20 Євро. \~\~\~\~ За другою розпискою погашень не було, а отже розрахунок З % річних здійснюється на всю суму боргу у розмірі 16 227,00 Євро та 4 480, 00 грн. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 10.01.2020 року по 09.11.2022 року-складає 1379.11 Євро. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 10.01.2020 року по 09.11.2022 року складає 380.00 грн. А отже, залишок суми не виконаного зобов`язання у Євро у т.ч. із врахуванням\~ З % складає 28752, 80 Євро (еквівалент у гривні етаном на 09.11.2022р. та з метою розрахунку суми судового збору згідно курсу НБУ 1 Євро/36,5375 грн. складає\~ 1050555,43 грн.). У гривні у т.ч. із врахуванням З % річних сума боргу - 4860,00 грн.\~\~\~ \~\~\~\~ Загальна сума боргу за розписками складає у гривневому еквіваленті - 1055415,43грн. \~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання правочинів недійсними через їх удаваність. Просить визнати договір позики що укладений між [PERSON] та [PERSON] від 28.10.2019 р. недійсним; визнати договір позики що укладений між [PERSON] та [PERSON] від 26.11.2019 р. недійсним. \~\~\~\~\~ На обґрунтування свого позову вказала, що З серпня 2019 р. між\~ [PERSON] та\~ нею виникли партнерські стосунки, які полягали у тому, що [PERSON] \~\~ мав стоковий брендовий одяг (гурт), а вона мала на меті його роздрібно продавати. Контакти для зв`язку і ділової співпраці Відповідач знайшла на сайті : https://faina-laha.in.ua/pro-kompaniiu/. У телефонному режимі сконтактувала з\~ [PERSON] і домовилися про зустріч та подальшу співпрацю. Отримавши вказаний товар вона почала його реалізовувати. Варто зазначити, що вказаний товар\~ вона купувала у кілограмах, а продавала кожну одиницю окремо. Після часткової реалізації товару\~ вона скидала кошти [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються листуванням у месенджері «VIBER». \~\~\~\~\~ У жовтні 2019 р.\~ вона вирішила розширити свою діяльність і потребувала більше товару і готувалася до зимового наповнення товару. Вказані обставини узгоджуються із листування у месенджері «VIBER». \~\~\~\~ 28.10.2019 р. при отриманні товару нею, [PERSON] для перестрахування своєї діяльності наполіг на написанні розписки, що\~ вона взяла у нього в борг 15600, 00 Євро і зобов`язувалася повернути до 27.11.2019 р. Однак 28.10.2019 р.\~ вона жодних коштів у\~ [PERSON] \~\~\~ не позичала - лише брала товар під реалізацію. \~\~\~\~\~ 26.11.2019 р. при отриманні нової партії одягу [PERSON] знову наполіг на написанні розписки, що\~ вона\~ взяла у нього борг у 16227,00 евро та 4480 гривень і зобов`язувалася повернути до 10.01.2020 р. Однак 26.11.2019 р.\~ вона жодних коштів не позичала - лише брала товар під реалізацію. \~\~\~\~\~\~ У період серпня 2019 р. по 22.11.2022 р.\~ вона систематично після реалізації товару частково розраховувалася з [PERSON] , а саме: 2019 рік: 19.08.2019р. - 60 000,00 грн.; 03.08.2019 р. - 2 000,00 грн.; 30.08.2019 р. - 13 000,00 грн.; 03.09.2019 р.- 13 000,00 грн.; 07.09.2019 р.- 10 000,00 грн.; 01.10 2019 р. - 29845,00 грн.; 11.09.2019 р.-2 800,00 грн.; 12.09.2019 р. - 15 000,00 грн.; 15.09.2019 р.-27500 грн.; 16.09.2019- 14 500,00 грн.; 21.09.2019- 59 500,00 грн.; 01.10.2019 р - 29 995,00 грн.; 15.10.2019 р.-60 000,00 грн.; 19.10 2019 р. - 50 000,00 грн.; 21.10.2019р-50 000.00 грн.; 08.12.2019 р. - 64 400,00 грн.; 16.12.2019 р. - 23 000,00 грн. + 13 800,00 грн.; 18.12.2019 р. - 14 500,00 + 14 900,00+ 29 100, 00 грн.;25.12.2019 р. - 26 000,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ - 2020 рік: 10.01.2020 р. - 13500,00 грн.; 21.02.2020р. - 17 000, 00 грн.; 09.03.2020р. - 24 000,00 грн.\~ \~\~\~\~\~ - 2021 рік:\~ 14.02.2021 р. 7000,00 грн.; 09.03.2021 р.- 11500,00грн.; 13.04.2021 р.- 3000,00 грн.; 24.05.2021 р. 5500,00 грн.; 15.06.2021 р.- 3500,00 грн.; 12.07.2021 р. 4999,00 грн.; 01.09.2021 р. -7000,00 грн.; 03.10.2021 р.- 4000,00грн.;04.10.2021 р.- 4000, 00 грн.; 03.10.2021 р. 4000,00 грн. \~\~\~\~ - 2022 рік: 25.01.2022 р 18000,00грн.; 18.06.2022 р.-6000,00 грн.; 12.07.2022 р.-5000,00 грн.; 30.09.2022 р. 4000,00 грн.; 22.11.2022 р. 5000,00 грн. \~\~\~\~ Вказані оплати\~ вона здійснювала і частково через свою картку і через термінали ІВОХ. Вважає за необхідне зазначити, що декілька разів, за її дорученням надсилали кошти, які давала\~ вона працівники - [PERSON] та [PERSON] . Більше того, одразу після надіслання коштів на рахунок\~ [PERSON] \~ вона фотографувала квитанцію і звітувала\~ йому про надіслання коштів. Для своєї особистої звітності зберігала фотографію чеку. \~\~\~\~ По - друге, підтверджувальною обставиною існуванням підприємницької діяльності позивача та відповідача є те, що і позивач і відповідач є зареєстровані фізичні особи - підприємці. Вказані їх ділові стосунки базувалися лише з приводу реалізації одягу. Це підтверджується листуванням з месенджеру «УІВЕК». Вона вважає за необхідне звернути увагу на повідомлення яке було надіслане відповідачем 14.02.2021 р. з тексту якого вбачається, що правочин який був укладений не є договором позики, оскільки\~ вона не позичала коштів, а отримувала товар, і вказані обставини і описує відповідач: « я при людях дав тобі товар....» . Тому з огляду на вказані обставини. Враховуючи спрямованість волі 2-х сторін, яка була покликана на встановлення інших цивільно- правових відносин, а ніж тих, що зазначені у розписках від 28.10.2019 р. та від 26.11.2019 р. Тому враховуючи всі ці обставини позивач змушена звернутися до суду із зустрічною позовною заявою для захисту своїх прав. \~\~\~\~ Основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме. За таких обставин, для визнання правочину удаваним позивачу необхідно надати відповідні докази, а суду встановити, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №357/3132/15-ц.\~ \~\~\~\~ Тобто, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. \~\~\~\~ З огляду на вказані обставини, вважаємо, що дійсно договорів позики від 28.10.2019р. та від 26.11.2019 р. укладено не було, а було укладено інші правочин, що пов`язані із реалізацією товару. \~\~\~\~\~ Представник позивача відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив. \~\~\~\~\~ Представники відповідача-позивача в судовому засіданні\~ зустрічний позов підтримали, проти задоволення позову заперечили. Відповідач позивач направила до суду відзив, в якому вказала, що позивач [PERSON] є зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 12.10.2007 р. [PERSON] зареєстрована як фізична особа - підприємець з 04.07.2016р. З серпня 2019 р. між позивачем та відповідачем виникли партнерські стосунки, які полягали у тому, що позивач мав стоковий брендовий одяг (гурт), а відповідач мала на меті його роздрібно продавати. Вказаний товар відповідач купувала у кілограмах, а продавала кожну одиницю окремо. Вважаю за необхідне зазначити, що товар відповідач отримувала з серпня 2019р. та реалізовувала його. Після реалізації товару відповідач скидала кошти позивачу. Однак у зв`язку із збільшенням обороту товару та у зв`язку із розширенням бізнесу відповідача, позивач для перестрахування своєї діяльності дав товар під розписку. Однак у вказаних розписках зазначено, що відповідач позичила кошти у відповідача та зобов`язувалася їх віддати. Вказані обставини не відповідають дійсності. Оскільки договір позики не був укладений, оскільки на меті укладання правочину було не позичання коштів, а отримання товару під реалізацію. Відповідач ніколи не отримувала кошти у позику від позивача - лише брала товар під реалізацію, після продажу якого розраховувалася. Вказані обставини підтверджуються листуванням у месенджері «VIBER». \~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: [PERSON] , яка в судовому засіданні посвідчила, що вона разом з [PERSON] їздила до [PERSON] , щоб отримати товар, кошти за товар направляли кожний день,\~ вона через свій номер телефону скидала йому гроші також, вона була присутня коли [PERSON] писала першу розписку, коштів [PERSON] не передавав; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що\~ вона купувала у [PERSON] \~ товар, коштів не позичала; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що\~ він був присутній коли [PERSON] писала розписку про позичку коштів, коштів вона не отримувала, а брала товар,\~ дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою\~ підлягає частковому задоволенню.\~ В задоволенні позову\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання правочинів недійсними через їх удаваність слід відмовити, з наступних підстав.\~\~\~ \~\~\~\~ Судом об`єктивно встановлено, що 28.10.2019 року між\~\~ [PERSON] та\~\~ [PERSON] \~\~ було укладено договори позики, відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 15600 Євро, які зобов`язалась до 27.11.2019 року.\~ Факт укладення договору позики,\~\~ підтверджується\~\~ власноручно\~ написаною [PERSON] розпискою. \~\~\~\~ 26.11.2019 року [PERSON] та\~\~ [PERSON] \~\~ було укладено договір позики, відповідно до якої [PERSON] отримала від [PERSON] в борг\~ 16227. 00 Євро та 4480 гривень, які зобов`язалась до 10.01.2020\~ року.\~ Факт укладення договору позики,\~ підтверджується\~\~ власноручно\~ написаною [PERSON] розпискою. \~\~\~\~\~\~\~ Свої зобов`язання [PERSON] виконала частково, кошти\~ повернула не повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частинами першою, другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~\~\~ Відповідно до\~ ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.\~ Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. \~\~\~\~\~\~\~\~ За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~ За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона -позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона -позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отриманя від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з абзацом 2 частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. \~\~\~\~\~\~\~\~ Аналогічні положення містяться й у статті 1051 ЦК України, згідно з якою позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. \~\~\~\~\~\~\~ Отже, якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з частиною частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договорів позики\~\~\~ [PERSON] не повернула [PERSON] грошові кошти в розмірі\~\~\~\~\~\~ 10239,49 Євро (договір позики від 28 жовтня 2019 року) і\~ 16227,00 Євро\~ та 4480 гривень (договір позики від 26 листопада 2019 року), а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача\~ в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~ Доказів тому, що оспорюванні договори позики\~ удавані до суду не надано. Крім того, позивач відповідач в судовому засіданні заперечив, що розписки написані не у зв`язку з отриманням коштів, а у зв`язку з отриманням товару.\~ \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ П.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вказані вимоги, суд вважає, що з\~\~ [PERSON] \~\~\~\~\~ на користь\~\~ [PERSON] \~ підлягає стягненню, відповідно до ст. 625 ЦК України: 3% річних від суми боргу 1035,00 Євро від суми боргу по договору позики від 28 жовтня 2019 року\~ за період з 27.11.2019 року по 23.02.2022 року;\~\~\~ 3% річних від суми боргу - 690,08 Євро, 380 гривень по договору позики від 26 листопада 2019 року, за період з 10.01.2020 року по 23.02.2022 року. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.141\~ ЦПК України, слід стягнути з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача судовий збір\~\~ в розмірі\~\~ 10396 гривень 63 копійки.\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved