Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

25.01.2023 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що 23.11.2001 року уклала шлюб з відповідачем, який в подальшому розірвано. В період шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , котрий досяг повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26.04.2010 року у справі № 2-2802/10 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття. 27.05.2010 року відділом Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві було відкрито виконавче провадження. [PERSON] жодного разу не сплачував аліменти на сина, тільки майже через 10 років, 09.08.2019 року було ним сплачено 897 грн. 82 коп. Додаткової фінансової допомоги жодного разу за ці роки, ані дитина, ані позивачка не отримували. [PERSON] протягом десяти років не виконує умисно рішення суду. Вихованням та забезпеченням добробуту спільної дитини займалася позивачка. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільної дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі прохання залишалися поза увагою. Відповідно до розрахунку заборгованості від 25.03.2019 року станом на 25.03.2019 заборгованість за виконавчим документом №2-2802/10 від 29.04.2010 року складає 197127,74 грн. Позивач неодноразово зверталася до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) надати довідку розрахунок станом на 08.09.2020 року, але відповіді не отримала. Позивач надає розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2019 року по 08.09.2020 за даними ГУ статистики у м.Києві. Відповідно даного розрахунку станом за період з 01.04.2019 року по 08.09.2020 року відповідач винен 70122,95 грн. За весь період з 19.02.2010 року по 08.09.2020 року відповідач повинен сплатити 267250,69 грн., які і просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 16.02.2023 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. В судове засідання призначене на 23.03.2023 року на 11 год. 30 хв. відповідач не з`явився, повернувся конверт з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. За клопотанням представника позивача ухвалою від 23.03.2023 року витребувано з Печерського ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) розрахунок заборгованості за сплати аліментів за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26.04.2010 року. 23.05.2023 року розгляд справи відкладено через неявку сторін. Від відповідача повернувся конверт, що адресат відсутній за вказаною адресою. 12.07.2023 року в судове засідання з`явилася представник позивача, проте не надійшли докази, що були витребувані ухвалою від 23.03.2023 року, а тому розгляд справи відкладено. Від відповідача також повернувся конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. 23.08.2023 року на виконання ухвали суду надійшла відповідь з Печерського ВДВС у м.Києві. В судове засідання призначене на 19.09.2023 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява в якій вона просила суд провести розгляд справи без її участі та позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про судове засідання повідомлявся як шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації, так і шляхом направлення смс-повідомлення на тел. [NUMBER] , однак в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача та її представника. Також суд за згодою сторони позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 23.11.2001 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який в подальшому було розірвано. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , котрий уже досяг повноліття. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26.04.2010 року у справі № 2-2802/10 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно , починаючи з 19.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з листа Печерського відділу державної виконавчої служби у м.Києві, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №19481449 розпочате на підставі виконавчого листа від 29.04.2010 № 2-2802/10 виданого Оболонським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] 16.10.2020 року державним виконавцем відділу Лазюком Д.М. виконавче провадження №19481449 закінчено на підставі п.13 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Також повідомлено, що згідно наявної в АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень) борг зі сплати аліментів на момент закриття виконавчого провадження №19481449 становив 256 905,78 грн. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Як убачається зі змісту позову позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 19.02.2010 року по 08.09.2020 року у розмірі 267 250 грн. 69 коп., проте за інформацією, що міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень борг зі сплати аліментів [PERSON] на момент закриття виконавчого провадження №19481449 становить 256905 грн. 78 коп. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ним виконувалося судове рішення від 26.04.2010 р. про стягнення аліментів, як і не надано доказів про відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Досягнення дитиною повноліття не звільняє відповідача погасити борг по аліментам. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд доходить до висновку, що до стягнення підлягає сума, що існувала на момент закриття виконавчого провадження № 19481449 в розмірі 256905 грн. 78 коп., оскільки суму іншого боргу позивачем не доведено належними доказами. В задоволенні решти вимог суд відмовляє. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 2569 грн. 06 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial