Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємців після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, немає. Дочка померлої [PERSON] померла [INFO] , а син [PERSON] помер [INFO] . Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається з всього майна, що належало померлій, в тому земельні ділянки площею 2,7626 га для розширення особистого підсобного господарства розташовані на території Уховецької сільської ради та житловий будинок в [ADDRESS] . З квітня 2006 року по 2021 рік позивач працювала на посаді продавця в різних підприємців міста Ковель, Волинської області, мала ненормований змінний графік роботи. З 2021 року по даний час не працює, здійснює догляд за онукою. Також, в позивача були відсутні документи на майно, яке належало бабусі. У зв`язку з роботою, доглядом за малолітньою онукою та відсутністю оригіналів документів на майно спадкодавця позивач не мала змоги оформити спадщину після смерті бабусі. На даний час позивач зверталася до нотаріуса в м. Ковель, Волинської області, щоб оформити спадщину після смерті [PERSON] , нотаріус повідомила, що зігдно з даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті бабусі не заводилася, ніхто із спадкоємців не звертався з заявами про прийняття спадщини, визначений строк для прийняття спадщини вже минув. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті бабусі [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилася, однак попередньо подали в суд заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача Колодяжненської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду попередньо надійшла заява від представника відповідача, відповідно до якої Колодяжненська сільська ради позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить провести за відсутності представника відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звуко записувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206,207 ЦПК України. Частиною четвертою статті 206 ЦПК Українивизначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог заявлених позивачем у повному обсязі, перевіривши наявність законних підстав для задоволення позову, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковель Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 13 травня 2006 року. Після смерті [PERSON] , відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру №73144995 від 11.07.2023 року, спадкова справа не заводилась. Згідно з заповітом посвідченим секретарем Уховецької сільської ради Ковельського району Волинської області 13 січня 2004 року та зареєстрованим в реєстрі за №4 [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] . Відповідно до довідки №09 від 14 лютого 2023 року виданої Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області, судом встановлено, що згідно з записом в погосподарській книзі за 2006-2010 роки в [ADDRESS] рахується господарство в якому була зареєстрована і проживала [PERSON] з 1940 року по день смерті, померла [INFO] . На день смерті [PERSON] в даному житловому будинку не було зареєстрованих осіб і ніхто не проживав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області 18 січня 2004 року. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25 березня 1960 року [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був сином померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковель Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 08 червня 2005 року. На підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19 липня 1952 року судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 27 липня 1958 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 02 липня 1958 року. Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17 травня 1966 року [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 23 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 23 червня 2015 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] та онукою померлої [INFO] [PERSON] . Заявами від 05 квітня 2023 року та від 06 квітня 2023 року підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [INFO] своєї баби [PERSON] не прийняли і просять вважати їх такими, що відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ВЛ №05577 від 26 березня 2002 року [PERSON] належать земельні ділянки площею 2,7626 га для розширення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Уховецької сільської ради. Згідно з витягом з погодсподарської книги №1 с. Уховецьк за 2006-2010 роки Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Твердження позивача про те, що вона з 2006 року по 2021 рік працювала продавцем в різних підприємців підтверджується записами в трудовій книжці серія [NUMBER] від 20.10.1983. Записами в медичній книжці № [NUMBER] підтверджується, що дочка позивача [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] зверталася по допомогу лікарів 15 березня 2006 року та знаходилася на лікуванні з 10 вересня по 21 вересня 2007 року. Згідно з будинковою книгою для прописки громадян в будинку [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] , її дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємця; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року по справі № 942/416/20. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі у всіх відмінках - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване ст. 6 Конвенції право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини (далі у всіх відмінках - ЄСПЛ) розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі у всіх відмінках - Перший протокол), якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Стаття 1 Першого протоколу закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних. У розумінні статті 1 Першого протоколу «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний у практиці ЄСПЛ, отримане (хоча і не оформлене належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини, за дійсних обставин справи, будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, що не було визнано відумерлим в порядку ст. 1277 ЦК України. Втрата спадкового майна буде для позивача занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Беручи до уваги зазначене, факт визнання відповідачем позовних вимог та враховуючи наявність усіх законних підстав для [PERSON] , спадкувати майно після смерті [INFO] [PERSON] , з огляду на встановлені раніше факти родинних зв`язків, складу спадкової маси, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved