Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ», треті особи: [PERSON] , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 листопада 2019 року близько 19 години 30 хвилин на автодорозі Київ-Чернігів на 15\~км + 350 м водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , із напівпричепом «Shmitz», д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи маневр розвороту не надав перевагу в русі автомобілю марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що перебуває у його (позивача) власності, в результаті чого між транспортними засобами відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Вказував на те, що йому як власнику транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , було заподіяно матеріальної шкоди. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 у справі №361/7038/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була\~забезпечена полісом\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А0/3930524, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група». Разом з цим, на дату скоєння ДТП [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ». За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 69 464,59 грн. Наголошував на тому, що у зв`язку з тим, що ним було понесено ряд додаткових витрат з огляду на неправомірні дії [PERSON] , то саме роботодавець останнього Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» має усунути негативні наслідки дій свого найманого працівника, які, зокрема, полягають у додаткових вимушених витратах, а саме: витрати повязані з евакуацією та зберіганням на майданчику (стоянці) пошкодженого транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] ; витрати, повязані із проведенням медичної наркологічної експертизи та токсилогічного тесту у рамках кримінального провадження, що було відкрито за фактом дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якого йому (позивачу) було заподіяно шкоду; витрати, повязані із його лікуванням, у\~звязку з отриманням ним легких тілесних ушкоджень; упущена вигода у звязку з недоотриманням грошових коштів за договором №070819-87 від 08 липня 2019 року, за умовами якого він (позивач) як фізична особа-підприємець був зобовязаний виконати на користь замовника роботи та надати послуги в сфері інформаційних технологій щодо розробки, тестування та обслуговування програмного забезпечення. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути солідарно з Приватного підприємства «Фірма Голд Транс» та [PERSON] на його користь витрати, пов`язані з: евакуацією та зберіганням на спеціальному майданчику пошкодженого транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 7 080 гривень 00 копійок, проведенням медичної наркологічної експертизи у розмірі 751 гривня 30 копійок; лікуванням у розмірі 1\~278\~гривень 99 копійок та упущену вигоду у розмірі 37 733 гривнi 92\~копійки; моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень 00 копійок, а також понесені судові витрати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10\~вересня 2021 року залучено в якості співвідповідача Приватне підприємство «Фірма Голд Транс» до участі у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29\~липня 2022\~року залучено третю особу [PERSON] в якості співвідповідача до участі у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06\~березня 2023\~року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ», Приватного підприємства «Фірма Голд Транс», [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» закрито. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Конюшко Д.Б. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення у повному обсязі. В судове\~засідання представник\~відповідача Приватного підприємства «Фірма Голд Транс» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В судове\~засідання відповідач [PERSON] не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. В судове\~засідання представник\~третьої особи\~Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «Українська\~страхова група» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року близько 19 годині 30\~хвилин водій [PERSON] на автодорозі Київ-Чернігів на 15\~км\~+\~350 м, керуючи автомобілем марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , із напівпричепом «Shmitz», д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи маневр розвороту, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого між транспортними засобами відбулося зіткнення. Транспорті засоби при ДТП отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія «Renault», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», що підтверджено полісом №АО3930524. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки «Renault Маgnum 500», 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , №7441/2019/1686953 від 25 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Транс СМ» продало вказаний транспортний засіб Приватному підприємству «Фірма Голд Транс». 10 червня 2020 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. 12\~січня 2021\~року на\~підставі полісу\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АО3930524\~від 25\~вересня 2019\~року та\~страхового акта\~ДКЦВ--20234 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 69\~464 гривні 59 копійок. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 Закону 1961 передбачено, що, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 36.2 Закону 1961 страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Надаючи оцінку зібраним у справ доказам, суд зазначає, що оскільки винуватість у скоєнні ДТП відповідача [PERSON] доведена, і він у\~цей час виконував свої трудові обов`язки, то відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» в силу приписів ст. 1172 ЦК України є належним суб`єктом матеріальної відповідальності перед позивачем. Вирішуючи питання\~розміру витрати,\~пов`язаних:\~з евакуацією\~та зберіганням\~на спеціальному\~майданчику пошкодженого\~транспортного засобу\~«Audi»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ;\~з проведенням\~медичної наркологічної\~експертизи та\~з лікуванням,\~а також\~упущену вигоду\~суд приймає\~надані позивачем\~копію рахунку\~на оплату\~№29\~від 28\~травня 2020\~року за\~зберігання автомобіля\~«Audi»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~на спеціальному\~майданчику;\~копію платіжного\~доручення за\~токсикологічний аналіз\~на наявність\~одурманюючих речовин\~ІДЕМ,\~тест смужки\~(10\~шт.),\~копію платіжного\~доручення за\~медичну наркологічну\~експертизу,\~копії фіскальних\~чеків на суму\~209\~грн 00\~коп.,\~143\~грн 40\~коп.,\~299\~грн 09\~коп.\~і 627\~грн 50\~коп.,\~копію договору\~№070819-87\~від 08\~липня 2019\~року,\~укладений між\~ Vertice\~Technologies,\~LLC\~(Замовник)\~та [PERSON] ,\~копію додаткової\~угоди №2\~до договору\~№070819-87\~від 08\~липня 2019\~року,\~рахунку №2019-10\~від 31\~жовтня 2019\~року, копії рахунку\~№ [NUMBER] \~від 30\~грудня 2019\~року, рахунку № [NUMBER] \~від 31\~березня 2020\~року, рахунку № [NUMBER] \~від 30\~квітня 2020\~року, рахунку № [NUMBER] від 31 травня 2020 року як належні і допустимі докази на підтвердження понесених витрат. З урахуванням\~наведеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідачів Приватного підприємства «Фірма Голд Транс» та [PERSON] \~на користь\~позивача підлягає\~солідарне стягнення витрат, пов`язаних: з евакуацією та зберіганням на спеціальному майданчику пошкодженого транспортного засобу «Audi», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 7 080 гривень 00\~копійок; з проведенням медичної наркологічної експертизи у розмірі 751 гривня 30 копійок; з лікуванням у розмірі 1 278 гривень 99 копійок, а також упущеної вигоди у розмірі 37 733 гривнi 92 копійки. Разом з цим, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц (провадження №61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20 (провадження №61-1132св22). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі №674/1666/14-ц (провадження № 61-6468зпв18). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20. Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 (провадження №14-24цс21). У позовній заяві позивач вказував на те, що через пошкодження його транспортного засобу він зазнав моральної шкоди. Неправомірні дії відповідачів призвели до його душевних страждань, стану постійного стресу, порушення звичних комфортних умов його проживання. З урахування наведеного та враховуючи характер, тривалість та наслідки порушення, принцип розумності, виваженості та справедливості суд дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 5 000 гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зроблено висновок про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги №07/17/19-ЮП/IL від 05 грудня 2019 року, ордера серії ВН №019435, акта виконаних робіт №1 відповідно до договору №07/17/19-ЮП/IL від 05\~грудня 2019 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №07/12/19 від 23 лютого 2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №803. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідачів Приватного підприємства «Фірма Голд Транс» та [PERSON] підлягають стягненню у солідарному порядку витрати за надання правничої допомоги у розмірі 16 000 гривень 00 копійок Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 гривень 45 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial