Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивач 29.10.2021 року звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. Малолітня [PERSON] , народилась [INFO] в місті Нікополі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 31.08.2021 року зроблено відповідний актовий запис №551. Батьками дитини в актовий запис про народження записані: -батько [PERSON] (відомості записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України). - мати [PERSON] , [INFO] . [PERSON] покинула новонароджену дитину в лікарні. Співробітниками закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України був складений відповідний акт про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я та доправлено малолітню [PERSON] до комунального підприємства «Нікопольська міська дитяча лікарня`Нікопольської міської ради». З 06 вересня 2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] , службою у справах дітей Нікопольської міської ради, поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Підстави для взяття дитини на зазначений вище облік є ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] жодного разу не зверталась до служби у справах дітей Нікопольської міської ради з приводу повернення малолітньої [PERSON] в сімейне оточення. [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] . Але останній час веде бродячий спосіб життя не маючи постійного місця проживання. Службою у справах дітей Нікопольської міської ради неодноразово перевірено житлово-побутові умови сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов мати дітей не створила умови для проживання, навчання, розвитку дітей. В будинку брудно, речі розкидані, постільна білизна та ліжка брудні. В помешканні відсутнє опалення та газопостачання, тяжке повітря, будинок не провітрюється та потребує капітального ремонту. Спеціалістами службою у справах дітей Нікопольської міської ради Касьянову Ксенію Вікторівну перевірено на предмет наявності підстав для позбавлення батьківських прав. За інформацією КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. [PERSON] свідомо, без будь-яких наявних причин, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не має бажання піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, медичного догляду, лікування дитини, поведінка матері перетворює дитину у свідка її моральних вчинків, складається ситуація коли дитина, її життя, здоров`я, виховання знаходяться в небезпеці. За інформацією Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей). За інформацією Нікопольського міського центру соціальних служб з 2016 року сім`я [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та неодноразово охоплювалась соціальними послугами, як така що опинилась в складних життєвих обставинах. З матір`ю проводилась робота по формуванню відповідального батьківства, профілактиці негативних явищ, ведення здорового способу життя та забезпечення належних умов проживання. За час роботи з сім`єю не вдалося досягти позитивних результатів, що призвело в 2020 році до позбавлення батьківських прав по відношенню до 4 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Всі діти влаштовані в сімейні форми виховання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Зазначена вище інформація підтверджує факти злісного невиконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради від 13 жовтня 2021 року було затверджено відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 19.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, почато підготовче провадження (а.с.31-32). Ухвалою суду від 13.01.2022 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с.45). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації процесу технічними засобами. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с.52). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с.35). До суду повернувся конверт, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.59,60). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 164-167 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані у відповідності до ст. 135 СК України (а.с.10,12). Згідно Акту від 06.09.2021 року, складеного КП «Нікопольська міська дитяча лікарня» НМР, 06.09.2021 року в стаціонарному відділенні виявлена покинута дитина жіночої статі [INFO] [PERSON] . Дитина поступила до закладу охорони здоров`я 27.08.2021 року із КЗ Нікопольський пологовий будинок «ДОР» (а.с.11). З відповідачем проводилась робота по формуванню відповідального батьківства, профілактиці негативних явищ, ведення здорового способу життя та забезпечення належних умов проживання Відповідач веде аморальний спосіб життя, не працює, не створила належних умов для проживання дитини, не має постійного місця проживання, веде «бродячий» спосіб життя, не цікавиться життям дитини, не надає матеріальної або моральної допомоги, не має наміру повернути дитину у сімейне оточення. За інформацією КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» відповідач перебуває на профілактичному обліку у нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, за інформацією КП «КПТД» ДОР» відповідач на обліку не перебуває, за інформацією КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР відповідач на обліку лікаря психіатра не перебуває (а.с.17,18,19) Слід прийняти до уваги, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2020 року (справа № 182/410/20), яке набрало законної сили, [PERSON] , було позбавлено батьківських прав щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.21-24). Таким чином, [PERSON] свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не відвідує дитину, не вживає заходів щодо повернення дитини у сімейне оточення, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не піклується про неї взагалі. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 13.10.2021 року за №925 було затверджено висновок від 13.10.2021 року за №925 служби у справах дітей Нікопольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.6-8) Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] не займається вихованням малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не цікавиться життям дитини, не намагається дбати про її потреби, не забезпечує дитину матеріально. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, поважних причин щодо неможливості [PERSON] виконувати свої обов`язків по вихованню дитини судом не встановлено. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved