Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про солідарне стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 27.02.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-267240, на виконання якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 144655,72 грн, а останній взяв на себе зобов`язання у строк до 26.02.2025 року повернути позику частинами та сплатити відсотки за користування нею. Позичальник своїх обов`язків за кредитним договором не виконав, тому станом на 07.06.2021 має заборгованість перед позивачем у розмірі 192225,41, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 143233,49 грн, заборгованість за відсотками 48991,92 грн. Оскільки кредитний договір укладений відповідачем в інтересах сім`ї, тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у вищевказаному розмірі, судовий сбір в розмірі 2883,38 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 19222,54 грн. В судове\~засідання представник\~позивача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», який є правонаступником АТ "Кредобанк", не з`явився, про дату, у заяві від 10.01.2023 просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, згідно з повідомленнями про отримання поштових відправлень, правом подання відзиву відповідачі не скористалися, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надійшло, тому з урахуванням відкритості інформації щодо справи її розгляд проведено без участі відповідачів. Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.02.2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-267420, за умовами якого банк надав позичальнику 144655,72 грн, строк кредитування - 60 місяців, терміном до 26.02.2025 року. Згідно п.2.4 договору кредит в сумі 34580,72 надається позичальнику на поточні потреби, 33580,00 грн - на погашення (рефінансування) заборгованості по кредитному договору № 1001414452301, 59950,00 на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості по кредитному договору № 1/3687596, 16545,00 грн на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості по кредитному договору № SAMDN51000096942639. В розділі 4 договору зазначено, що позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 відсотків річних, а реальна процентна ставка становить 41,19 відсотків. Розділом 6 договору передбачено, що повернення позики та відсотків здійснюється щомісячними платежами по 5177 грн кожного останнього числа відповідного місяця (а.с.14-20). Факт отримання та цільового використання суми кредиту підтверджується меморіальними ордерами від 27.02.2020 №№ 11344800, 11344802, 11344805, 11344808, а також випискою руху коштів по рахунку (а.с.8-13). З досудової вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості № 164/2021 від 30.04.2021 року вбачається, що АТ «Кредобанк» направив цінним листом на адресу [PERSON] вимогу погасити заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Згідно повідомлення про отримання поштового відправлення вимогу отримано адресатом 13.05.2021 року (а.с.26-29). Відповідно до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпеченими договорами № 2 від 21.12.2021 АТ «Кредобанк» відступив ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ\~УКРАЇНА»права вимоги по заборгованостям, визначеним в додатку №1 до договору. В додатку № 1 до вказаного договору факторингу за № 891 міститься запис про заборгованість [PERSON] у розмірі 220340,53 грн за кредитним договором № СL-267240 від 27.02.2020 (а.с.88-97). За ст.ст.1049-1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.ст.611, 625 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або Законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує. Як вбачається з виписки по руху коштів по рахунку погашення кредиту здійснювалося із порушенням встановленого договором порядку, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. В зв`язку із цим, 30.04.2021 на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується копією досудової вимоги, яку відповідачем отримано. Проте, заборгованість зазначеним відповідачем не погашено, тому, станом на 07.06.2021, він має заборгованість за тілом кредиту в сумі 192225,41 грн, із них: заборгованість за тілом кредиту 143233,49 грн; заборгованість за відсотками 48991,92 грн. Отже, позовні вимоги в частині вимог на суму 192225,41 грн до відповідача [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Пред`являючи позовні вимоги до співвідповідача [PERSON] , позивач обґрунтував їх укладенням кредитного договору № СL-267240 від 27.02.2020 в інтересах сім`ї. Кредит вважається сімейним, якщо кредитні кошти отримані та витрачаються на спільні потреби сім`ї. Такий випадок чітко врегульований законодавством частиною четвертою статті 65 Сімейного кодексу України. У Кодексі чітко зазначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. В правовій позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 07.10.2020 року по справі № 752/7501/18, зазначено, що тлумачення частини четвертої\~статті 65 СК України\~дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. За таких обставин згідно з нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язань подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї. Згідно з частинами першою-третьою статті\~12, частинами першою,\~\~п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів, що кошти в розмірі 192225,41 грн одержані [PERSON] за кредитним договором № СL-267240 від 27.02.2020, використані в інтересах сім`ї. Докази того, що [PERSON] , як дружина [PERSON] , приймала участь при укладанні договору кредиту або надала згоду на його укладення чи була обізнана про його укладення матеріали справи також не містять. Отже, обставини справи щодо позовних вимог в частині співвідповідача [PERSON] не знайшли свого підтвердження, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову та повинні бути документально підтверджені. Зважаючи на повне задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] , судовий збір, сплачений у розмірі 2883,83 грн, підлягає стягненню з [PERSON] . В якості підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19222,54 грн суду надані: витяг з договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладеного АТ «Кредобанк» з адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», копії довіреностей № 11821 від 30.12.2020 року та ордер серії КС № 573217 на представництво інтересів Ат «Кредобанк» у судах загальної юрисдикції. Згідно вимог ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч.ч. 1, 2 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Відповідно до п. 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція)", затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Серед обов`язкових реквізитів ордеру, зокрема, пп. 12.4 Положення № 41 від 12.04.2019, визначено необхідність зазначати назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Отже, в ордері повинно бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду. Висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 та в ухвалах Верховного Суду: від 15.02.2021 у справі № 910/7252/17, від 14.09.2020 у справі № 910/5755/20, від 20.07.2020 у справі № 911/2115/19, від 03.02.2020 у справі №\~\~923/265/19. Таким чином, за відсутності доказів здійснення витрат позивачем на послуги представника, підстав їх виникнення, а також за відсутності детального опису виконаних робіт, суд враховує витрати позивача на професійну правову допомогу, такими що не пов`язані з розглядом даної справи, тому відмовляє у їх стягненні. На підставі ст.ст. 526, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial