Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Заявники\~ [PERSON] та [PERSON] звернулись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі спільною заявою подружжя, яке має дітей, про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 19.07.2012 між заявниками зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначили, що спільне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя, часто виникають сварки. Заявники вважають, що сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим. На протязі тривалого часу заявники разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить нотаріально посвідчений договір. Також, між ними досягнуто згоди щодо сплати аліментів на дітей. Спору з приводу майна немає. За таких підстав заявники просять розірвати між ними шлюб. 23.08.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала з підстав у ній наведених. Строк для примирення просила не надавати. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав з підстав у ній наведених. Строк для примирення просив не надавати. Представник заявника [PERSON] , адвокат Черніцький І.Р. у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі та просив заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19.07.2012, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції складений актовий запис № 827. Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. У даному шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . 11.08.2023 між заявниками був укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та виховання дітей. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Олексишин З.З. та зареєстрований в реєстрі за № 1057. Відповідно до умов договору заявники домовилися, що місцем постійного проживання дітей є місце проживання батька. У цьому договорі сторони також визначили особисті та спільні зобов`язання батьків щодо участі у належному вихованні та забезпеченні умов проживання дітей. Крім цього, 11.08.2023 між заявниками був укладений договір про сплату аліментів на дітей. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Олексишин З.З. та зареєстрований в реєстрі за № 1058. Цим договором установлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання спільних дітей. Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 109 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом подання до суду заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3 ст. 109 СК України). Так, у спільній заяві заявники зазначили, що після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось та станом на даний час шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Відтак, враховуючи фактичні взаємини заявників як подружжя, причини розірвання шлюбу та обставини життя заявників, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя заявників як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам заявників та їхніх дітей. При цьому суд також приймає до уваги, що між заявниками укладені договори, за умовами яких заявниками вирішені усі питання щодо визначення місця проживання дітей, їхнього утримання та виховання, та що такі умови не порушують особисті та майнові права заявників та права їхніх дітей. Підстави вважати, що укладення цих договорів та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, відсутні. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved