Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи це тим, що її син є особою з інвалідністю з дитинства та має першу групу інвалідності (підгрупа «А») з 02.06.2022 року, інвалідність встановлена довічно, потребує постійного стороннього догляду. Зазначає, що протягом свого життя її син проживає разом з заявницею, яка здійснює за ним догляд, оскільки син завжди потребував та потребує постійного стороннього догляду. Вказує, що син внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, не має можливості висловлювати свої думки, достеменно не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може надавати оцінку своїм діям та діям оточуючих, не здатен усвідомлювати значення своїх дій, потребує постійного стороннього догляду, не може самостійно себе обслуговувати. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, просить визнати її сина недієздатним та призначити її опікуном сина, оскільки вона доглядає за ним та піклується про нього. Ухвалою суду від 04.10.2022 року, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник повністю підтримала вимоги своєї заяви, просила суд задовольнити її, визнати її сина недієздатним та призначити її його опікуном. Представник зацікавленої особи - Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці та є особою з інвалідністю з дитинства та відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією має першу групу інвалідності (підгрупа «А») з 02.06.2022 року, інвалідність встановлена довічно. На теперішній час її син потребує сторонньої допомоги, оскільки не здатен усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, не має можливості висловлювати свої думки, достеменно не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може надавати оцінку своїм діям та діям оточуючих, не здатен усвідомлювати значення своїх дій, потребує постійного стороннього догляду, не може самостійно себе обслуговувати. Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 720 від 15.07.2023 року [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Важкої розумової відсталості (внаслідок органічного ураження ЦНС перинатального генезу)» - згідно з МКХ-10: F72. За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Пунктом 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатним підлягає задоволенню. Що стосується вимог про призначення опікуном, то судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3 ст. 67 ЦК України опікун вчинює правочин від імені та в інтересах підопічного. Суд вважає, що заявниця може бути піклувальником над своїм сином, оскільки здійснює постійний догляд за ним, який він потребує. Крім того, відповідно до довідок, що знаходяться в матеріалах справи, за станом здоров`я може бути опікуном недієздатної особи. Враховуючи те, що ніяких протипоказань у [PERSON] для встановлення опікунства над сином не має, тому суд вважає за можливе задовольнити її вимоги щодо призначення її опікуном. Згідно ч.ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved