Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

15 травня 2023 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Акціонерного Товариства «Укрсиббанк» про визнання іпотеки припиненою, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення записів у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2015 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредитування №11476373000 від 26.10.2015 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 356434,05 грн., шляхом надання двох окремих частин кредитних коштів (двох траншів) в межах ліміту кредитування, а позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти на умовах, визначених кредитним договором у строк не пізніше 26.02.2041 року. В забезпечення виконання взятих зобов`язань за кредитним договором, передав в іпотеку банку квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 55,40 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного 05.10.2005p., та оформлено договором іпотеки № 5675/2 від 26.10.2015p., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Давньою О.І., зареєстрованого в реєстрі за №2879. 26 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Давньою О.І., у зв`язку із посвідченням договору іпотеки, накладено заборону на відчуження вищевказаної квартири до припинення Договору іпотеки, зареєстровану в реєстрі за №2880. 15 серпня 2019 року АТ "УКРСИББАНК" звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 369183,48 грн. 19 жовтня 2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівців ухвалено рішення, яким позовні вимоги АТ "УКРСИББАНК" до [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто на користь Банку судовий збір, в іншій частині позовних вимог відмовлено, у зв`язку із тим, що відповідачем [PERSON] повернуто тіло кредиту в повному обсязі в сумі 350975,00 грн., дострокове повернення тіла кредиту здійснено відповідачем [PERSON] , у зв`язку з заявленою вимогою позивача. Крім того, на момент звернення позивача із позовом до суду у відповідача не було заборгованості за кредитним договором №114763703000 від 26.10.2015 року, а з моменту пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту, у позивача не було підстав для нарахування відсотків по кредиту. Вважає, що з 08.10.2020 р. повністю виконав свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №11476373000 від 26.10.2015 року, що в силу ст.599 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання, у зв`язку із чим, і договір іпотеки, яким воно забезпечувалось також є припиненим. 22 лютого 2022 року звертався до банку із заявою про зняття заборони із квартири, однак листом № 27-1-01/5001 від 21.03.2022 року йому було відмовлено у зняття обтяжень із іпотечного майна. На підставі наведеного, просить визнати припиненим Договір іпотеки № 5675/2 від 26.10.2015p., посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Давньою О.І., зареєстрований в реєстрі за №2879, укладеним між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. 21 червня 2023 року від представника відповідача Демчука О.В. надійшов відзив на позов. Заперечуючи позов, вказує на те, що аргументи та доводи, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, оскільки в силу 525, 526,530 ЦК України, виконання зобов`язань по договору передбачає виконання всіх зобов`язань в повному обсязі, та навіть наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було розглянуто лише частину вимог АТ «УкрСиббанк», щодо зобов`язань по кредитному договору ( лише за період до моменту звернення банку із позовом до суду), не може слугувати підставою для визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та відповідно припинення іпотеки. Таким чином , АТ «УкрСиббанк» має право на нарахування та стягнення відсотків, передбачених 625 ЦК України, протягом усього періоду невиконання зобов`язань за кредитним договором після пред`явлення вимоги. Вказує, що оскільки заборгованість повністю не погашена, тому і відсутні підстави для задоволення даного позову. Також, зазначає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з підстав неналежно обраного способу захисту позивачем, оскільки право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки, що на його думку є самостійною підставою для відмови у позові. 30 червня 2023 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, згідно якої просить визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки № 5675/2 від 26.10.2015p., посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Давньою О.І., зареєстрований в реєстрі за №2879, укладеним між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 28 липня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому вказує, що рішення суду залишається невиконаним в повному обсязі, оскільки позивачем також не погашені судові витрати. Вказує, що оскільки заборгованість повністю не погашена, тому і відсутні підстави для задоволення даного позову. Також, вважає, що оскільки в силу ст. 599 зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а основні зобов`язання за кредитним договором існують, та не виконані позивачем у повному обсязі, тому підстави для припинення іпотеки відсутні. Вважає, що АТ «УкрСиббанк» має право на нарахування та стягнення відсотків, передбачених 625 ЦК України, протягом усього періоду невиконання зобов`язань за кредитним договором після пред`явлення вимоги. В задоволенні позову просить відмовити 31 липня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що твердження відповідача з приводу того, що виконання рішення суду не підтверджує повне виконання позивачем своїх обов`язків по договору кредиту, оскільки предметом розгляду справи були лише ті зобов`язання, які існували на момент звернення із позовом до суду, не відповідають дійсності, у зв`язку із тим, що ніякого рішення суду щодо стягнення заборгованості не існує, банку відмовлено в цій частині у задоволенні позовних вимог, а тому посилання відповідача є безпідставними. При розглядіпозову АТ «УкрСиббанк», у банку були відсутні правові підстави для вимоги про дострокове повернення кредиту - змін терміну його повернення, однак вказує, що він повернув кошти у повному обсязі добровільно достроково. Також, вважає, що право кредитора на порушення питання про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає та продовжує існувати в силу Закону, а не договору. 09 серпня 2023 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких вказує, що дійсно заборгованість позивачем була погашена під час розгляду справи в суді, однак рішення залишається невиконаним в частині сплати судового збору, який не було добровільно сплачено боржником та поручителями, у зв`язку із чим, в банку із примусовим виконанням у цій частині виникнуть додаткові витрати, пов`язані із виконавчим провадженням. Вказує, що договором іпотеки встановлено, що іпотекою за цим договором забезпечується не лише основне зобов`язання, тому підстави для визнання іпотеки припиненою відсутні. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити. Заслухавши учасників, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 26 жовтня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11476373000 від 26.10.2015 року, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 356434,05 грн. строком до 26 лютого 2041 року за траншем 1 (11476373000) у сумі 254558,88 грн. та у сумі 101875,17 грн. за траншем 2 (11476373001) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника в національній валюті, а позичальник зобов`язався погашати кредитну заборгованість шляхом сплат ануїтетних платежів(а.с.13-14). На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 26.10.2015 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Давньою О.І., зареєстрований в реєстрі за №2879, за умовами якого [PERSON] (як іпотекодавець) передає у іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» (як іпотекодержателю) у забезпечення виконання зобов`язань за договором №11476373000 від 26.10.2015 року нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 55,40 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. (а.с.27-29). Вказана квартира належить позивачу на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу ВСМ/884607 від 05 жовтня 2005 року, який посвідчений нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М. (а.с.25). На підставі вказаного договору внесено обтяження до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (номер запису про обтяження 11763112 від 26.10.2015) та Державного реєстру іпотек ( номер запису про іпотеку 11763254 від 26.10.2015) (а.с.30-31), що підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №331975818 від 11 травня 2023 року (а.с.40- 41). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 жовтня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, стягнуто на користь АТ «Укрсиббанк» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у рівних частках по 922,95 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 369183,48 грн., що складається із: заборгованості за кредитом в сумі 350974,67 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 15894,45 доларів США, заборгованості за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін в сумі 174,10 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 06.08.2018 року по 06.08.2019 року, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за строк з 06.08.2018 року по 06.08.2019 року в сумі 1504,96 грн, відмовлено. Рішення мотивоване тим, що відповідачем [PERSON] повернуто тіло кредиту в повному обсязі в сумі 350975,00 грн., дострокове повернення тіла кредиту здійснено відповідачем [PERSON] , у зв`язку з заявленою вимогою позивача. Крім того, на момент звернення позивача із позовом до суду у відповідача не було заборгованості за кредитним договором №114763703000 від 26.10.2015 року, а з моменту пред`явлення позивачем до відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту, у позивача не було підстав для нарахування відсотків по кредиту, відтак в частині позовних вимог, зокрема: стягненні солідарно на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11476373000 від 26.10.2015 року у розмірі 369183,48 грн. з: відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід відмовити (а.с.32-36). Судове рішення набрало законної сили. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання. Судом з`ясовано, що зобов`язання [PERSON] за договором про надання споживчого кредитування №11476373000 від 26.10.2015 року виконане у повному обсязі 08.10.2020 року. Підстави припинення іпотеки визначено у статті 17 Закону України «Про іпотеку», яка містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, зокрема припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 Закону встановлено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідним від основного зобов`язання. Згідно п.1.3 договору іпотеки від 26.10.2015 року визначено, що іпотекою за цим Договором забезпечується виконання основного зобов`язання в сумі 356434 грн. 05 коп., строк повернення боргу до 26.02.2041 року., за кредитним договором, а також відшкодування витрат Іпотекодержателя, пов`язаних із пред`явленням вимоги за Основним зобов`язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання та збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки та інших збитків, що можуть бути завдані Іпотекодавцем порушенням Основного зобов`язання або інших умов даного Договору(а.с.27). Пунктом 7.1 договору іпотеки від 26.10.2015 року визначено, що цей договір підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором , в забезпечення виконання яких укладений цей договір. Судом з`ясовано, що зобов`язання [PERSON] за договором про надання споживчого кредитування №11476373000 від 26.10.2015 року виконане у повному обсязі, та на підставі статті 599 ЦК України припинене, а тому вважаю, що наявні підстави для визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки № 5675/2 від 26.10.2015 pоку, оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Разом із тим, визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та іпотеки за іпотечним договором не припинило правовідносин сторін кредитного договору і не припинило зобов`язання в цілому та не позбавило кредитора права на отримання сум, визначених статтею 625ЦК України, однак вказані правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу Закону, а не договору, тоді як договірні зобов`язання є припиненими. Згідно із частиною першою статті 4 Закону обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору). Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Згідно з частиною другою статті 4 Закону іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. 22.02.2022 позивач звертався із заявою до відповідача, в якій просив зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , оскільки договір про надання споживчого кредиту №11476373000 від 26.10.2015 року виконано(а.с.37-38). Листом №27-1-01/5001 від 21.03.2022 року банк повідомив [PERSON] про те, що питання про зняття обтяження є передчасним, підстави для зняття обтяжень відсутні, оскільки за перевіреними даними облікових систем Банку, за вказаним договором про надання споживчого кредиту існує заборгованість (а.с.39). З огляду на це, а також те що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, приходжу до висновку про задоволення також позовних вимог, в частині зняття заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] та виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису про обтяження 11763112 від 26.10.2015) та Державного реєстру іпотек ( номер запису про іпотеку 11763254 від 26.10.2015). Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то судові витрати покладаються на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 391,526, 593,599 ЦК України та

Outcome: approved