Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 18 вересня 2015 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально, визначити місце проживання дитини із матір`ю та стягнення з позивача аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі 25 % від його доходів. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності. Крім того, позивачем до суду подано клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме вимог щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів, в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - залишено без розгляду Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 18 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, актовий запис № 2637. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки на протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved