Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач ТОВ\~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС» \~звернулося в\~суд з\~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 13.10.2020 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/43791/82/914286, відповідно до якого кредитодавець відкрив Картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10\~000 грн. з максимальним лімітом, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500\~000 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту. Відповідною датою початку кредитування є 13.10.2020 з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 13.10.2024. Відповідно до умов кредитного договору, проценти за користування кредитом в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, становить 48,0% річних. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте всупереч вимогам договору [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання та відповідно до розрахунку заборгованості, останній платіж було зараховано у липні 2022 року. 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F у відповідності до умов якого банк передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 позивач набув права грошової вимоги за рядом кредитних договорів у тому числі і за кредитним договором №010/43791/82/914286 від 13.10.2020, укладеним між відповідачкою та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 59\~941 грн. 04 коп. і складається з: 57\~959 грн. 31 коп. заборгованість по тілу кредиту та 1\~981 грн. 73 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, які позивач і прохає стягнути з [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідачки про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження,\~суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~ Судом встановлено, що 13.10.2020 [PERSON] звернулася до АТ «Райффайзен Банк» із заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.7). Цього ж дня [PERSON] ознайомилась у письмовій формі із Паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», скріпила його власним підписом. Паспорт містить інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування, про реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, іншу важливу інформація, у т.ч. правового аспекту (а.с.8-9). Таким чином 13.10.2020 між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачкою було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/43791/82/914286, яка є формою кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит із поточним лімітом на дату кредитування - 10\~000 грн. з максимальним лімітом, 500\~000 грн., терміном користування 48 місяців, із фіксованою процентною ставкою 48 % річних, а позичальник зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язана порядку та строки, визначенні договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно умов п. 1.6 договору проценти за користування кредитом, у т.ч. за користування недозволеним овердрафтом, встановлені на рівні 48% річних. Розділом 3 договору визначено, що проценти нараховуються та сплачуються клієнтом порядку, визначеному підпунктами 2.5.1 -2.5.4 пункту 2.5 статті 2 розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язався сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі п`яти відсотків від власної заборгованості перед банком але не менше 30 грн. або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше зазначену суму. Всупереч вимогам договору [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячне погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 22.12.2022 має заборгованість у розмірі 59\~941 грн. 04 коп. яка складається з: 57\~959 грн. 31 коп. заборгованість по тілу кредиту та 1\~981 грн. 73 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F у відповідності до умов якого банк передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.31-35). Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 позивач набув права грошової вимоги за рядом кредитних договорів у тому числі і за кредитним договором №010/43791/82/914286 від 13.10.2020, укладеним між відповідачкою та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 59\~941 грн. 04 коп. (а.с.38-44). Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати кредиту. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачки перед позивачем по кредиту витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачкою. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем (а.с.1) покладається на відповідаку, у відповідності з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved