Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання бездіяльності незаконною та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . 11 листопада 2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козачковою М.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна [PERSON] є позивач. Спадщина на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом складається з пенсії, що належала спадкодавцю і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю в сумі 117087,19 грн. згідно довідки Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецької області\~№ 0500-1520-8/91309\~від 23.10.2021. 11 листопада 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою та відповідними документами про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 12 січня 2022 року позивачем із загальної суми недоотриманої пенсії в розмірі 117087,19 грн. отримано на вказаний у заяві рахунок банківської установи лише 532,18 грн., у листопаді 2022 року 530,00 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн. Станом на початок 2023 року позивач не отримував від органів Пенсійного фонду будь-якої інформації щодо причин невиплати недоотриманої пенсії або відмови у її виплаті. У зв`язку з чим позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.01.2023 № 05-01/2023 про надання інформації щодо повідомлення про результати розгляду його заяви від 11.11.2021 та причини невиплати йому недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 06 лютого 2023 року позивачем на адресу електронної пошти отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02.02.2023 № 1483-286/М-02/8-0500/23 в якій вказано, що заява позивача від 11.11.2021 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та сума недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи [PERSON] розрахована з урахуванням ч.1 ст. 46 Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємця, заяви від 11.11.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється чинним законодавством, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Передбачений Постановою №637 окремий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». Таким чином суми, що увійшли до складу спадщини за померлу [PERSON] за період з 10.11.2018 по 31.01.2020 обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01 січня 2022 року. Відповідно до означеного Порядку позивачу проведено виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. в межах бюджетних призначень. Позивач з вказаними доводами відповідача не погоджується та вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області незаконно перешкоджає в реалізаціїї його прав як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна у виді недоотриманої пенсії. У зв`язку з чим, просить суд визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області щодо невиплати позивачу недоотриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] в розмірі 116555,01 грн. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 796; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] недоотриману пенсію [PERSON] , яка померла [INFO] в розмірі 116555,01 грн. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 796; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2239,16 грн. Позивач та його представник адвокат Горбунова К.О., що діє на підставі договору № 02-05/23 про надання правничої допомоги від 02.05.2023 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВТ № 1037757 від 06.07.2023 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником через систему «Електронний суд» направлено до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, причину неявки суду не повідомив. Разом з тим, від останнього надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що з 01.08.2014 [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком. Призупинення пенсії [PERSON] було здійснено на підставі Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 № 1706 з 01.03.2016. Пунктом 1.1. Порядку № 22-1 передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Однак, після призупинення нарахування та виплати пенсії [PERSON] за поновленням виплати пенсії у встановленому законом порядку не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера 08 січня 2020 року. Таким чином, [PERSON] за життя не була позбавлена права на отримання пенсії, а прострочення виплати сталося з її вини, оскільки після призупинення нарахування та виплати пенсії жодних дій, спрямованих на відновлення її виплати, вчинено не було. На запит приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Казачкової М.О. від 14.09.2021 Головним управлінням надано відповідь (вих. № 0500- 1520-8/91309 від 23.10.2021), згідно з якою сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] за період з 23.09.2018 по 31.01.2020 складає 117087,19 грн. Нарахування суми недоотриманої пенсії здійснювалось відповідно до норм частини 1 статті 46 Закону № 1058 не більше ніж за три роки до дати звернення, тобто, за період з 23.09.2018 по 31.01.2020, так як вхідна дата запиту нотаріуса - 23.09.2021. У відповіді також зазначено, що вказаний розмір недоотриманої пенсії може бути зменшений в залежності від дати звернення спадкоємця до органів ПФУ. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми Звернення 11.11.2021 [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою № 14682 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] . До заяви додані всі необхідні документи. За результатом розгляду наданих документів проведено розрахунок недоотриманої пенсії з урахуванням вимог статті 46 Закону 1058 за період з 10.11.2018 по 31.01.2020. Механізм виплати пенсій, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165. Відповідно до Порядку 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій, а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи), та у сформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період. Пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в переліку отримувачів, визначатиметься в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюватиметься пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період, виплата проводитиметься в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Нарахована сума недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] обліковується в Головному управлінні та включена до переліку отримувачів пенсій. Виплата проводиться на умовах Порядку, визначеного постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165, та після надходження відповідного фінансування. Так, Головним управлінням проведено виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. в межах відповідних бюджетних призначень. Зазначили, що спосіб захисту прав [PERSON] шляхом стягнення з Головного управління грошових коштів, набутих в порядку спадкування, за відсутності у відповідача владних повноважень для проведення такої виплати, а також відсутності відповідного фінансування не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити порушене право позивача. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначив наступне. З метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію Договору № 02-05/23 про надання правової допомоги адвоката від 02.05.2023 та копію Акта прийому-передачі робіт (наданих послуг). Згідно з вказаним актом сума наданих адвокатом послуг складає 20000,00 грн. Однак, відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Отже, позивачем в порушення норм чинного законодавства України, не в повному обсязі надано до суду належні докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на наведене, здійснення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20000,00 грн. не доведено у встановленому законом порядку, а їх розмір є не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом наданих послуг і виконаних робіт тощо. В зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 серпня 2020 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) слідує, що [INFO] в м. Шахтарськ Донецької області,\~в Україні\~померла [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~видане приватним\~нотаріусом Херсонського\~міського нотаріального\~округу Козачковою\~М.О.\~від 11.11.2021\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~796\~слідує,\~що спадкоємцем\~зазначеного у\~цьому свідоцтві\~майна [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] є\~[PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з пенсії, що належала спадкодавцю і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю в сумі 117087,19 грн. згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області № 0500-1520-8/91309 від 23.10.2021. 11 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії та надав всі необхідні документи до неї, для отримання спадщини, що підтверджується відповідною розпискою-повідомленням № 14682. 12 січня 2022 року позивачем із загальної суми недоотриманої пенсії в розмірі 117087,19 грн. отримано на вказаний у заяві рахунок банківської установи лише 532,18 грн., а саме: у листопаді 2022 року 530,00 грн., у грудні 2022 року 2,18 грн., тобто в сумі меншій ніж вказано в свідоцтві про право на спадщину за законом, що не оспорюється і відповідачем по справі. Станом на початок 2023 року позивач не отримував від органів Пенсійного фонду будь-якої інформації щодо причин невиплати недоотриманої пенсії або відмови у її виплаті. У зв`язку з чим позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.01.2023 про надання інформації щодо повідомлення про результати розгляду його заяви від 11.11.2021 та причини невиплати йому недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. 06 лютого 2023 року позивачем на адресу електронної пошти отримано відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02.02.2023 № 1483-286/М-02/8-0500/23 в якій вказано, що заява позивача від 11.11.2021 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та сума недоотриманої пенсії внутрішньо переміщеної особи [PERSON] розрахована з урахуванням ч.1 ст. 46 Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання позивачем, як спадкоємця, заяви від 11.11.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами. Пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється чинним законодавством, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Передбачений Постановою №637 окремий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території».\~Відповідно до\~Порядку 1165\~пенсійні виплати\~за минулий\~період,\~у тому\~числі нараховані\~на виконання\~рішень суду,\~що набрали\~законної сили,\~проводяться отримувачам\~за окремою\~програмою,\~передбаченою в\~бюджеті Пенсійного\~фонду України\~на відповідну\~мету,\~за рахунок\~коштів Державного\~бюджету України\~на відповідний\~рік.\~Пенсійні виплати\~за минулий\~період згідно\~з Порядком\~1165\~проводяться щомісяця\~отримувачам,\~яких включено\~до переліку\~станом на\~1\~січня відповідного\~року.\~На забезпечення\~пенсійних виплат\~за минулий\~період щомісяця\~спрямовується частина\~бюджетних призначень,\~передбачених абзацом\~другим пункту\~1\~Порядку 1165,\~відповідно до\~бюджетного розпису. Розмір\~пенсійної виплати\~за минулий\~період отримувачам,\~визначається в\~сумі,\~що відповідає\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~осіб,\~які втратили\~працездатність,\~встановленому законом\~на 1\~січня календарного\~року,\~в якому\~здійснюється пенсійна\~виплата за\~минулий період,\~але не\~може бути\~більшим від\~належної до\~виплати отримувачу\~суми,\~що обліковується\~в переліку\~отримувачів.У разі\~недостатності бюджетних\~призначень для\~забезпечення пенсійної\~виплати за\~минулий період\~у розмірі,\~що відповідає\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~осіб,\~які втратили\~працездатність,\~встановленому законом\~на 1\~січня календарного\~року,\~в якому\~здійснюється пенсійна,\~виплата проводиться\~в сумі,\~що визначається\~пропорційно виділеним\~на пенсійнівиплати за\~минулий період\~бюджетним призначенням,\~але не\~більшій належної\~до виплати\~суми,\~що обліковується\~в переліку\~отримувачів.\~Відповідно до\~Порядку розроблення,\~затвердження та\~виконання бюджету\~Пенсійного фонду\~України,\~затвердженого постановою\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 31.08.2009\~№ 21-2,\~зареєстрованого в\~Міністерстві юстиції\~України 18.01.2022\~за №\~53/37389\~(у\~редакції постанови\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 09.12.2021\~№ 35-1),\~кошти Державного\~бюджету України\~передбачаються в\~бюджеті Пенсійного\~фонду України\~в обсягах,\~визначених Законом\~України про\~Державний бюджет\~України на\~відповідний рік.\~Сума коштів\~на погашення\~заборгованості з\~пенсійних виплат\~за минулий\~період,\~у тому\~числі нарахованих\~на виконання\~рішень суду,\~що набрали\~законної сили,\~визначена у\~бюджеті Пенсійного\~фонду України\~на 2022\~рік.\~Бюджет Пенсійного\~фонду України\~на 2022\~рік затверджено\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 14.10.2022\~№ 1167.Головному управлінню в Донецькій області на 2022 рік передбачено коштів на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в сумі 68,7 млн грн. Таким чином суми, що увійшли до складу спадщини за померлу [PERSON] за період з 10.11.2018 по 31.01.2020 обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01 січня 2022 року. Відповідно до означеного Порядку позивачу проведено виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. в межах бюджетних призначень. Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено\~ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1227\~ЦК України \~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатті 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] ,\~ [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком,\~маючи статус внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до\~ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Під час судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом отримав у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до нього перейшло право власності на недоотриману пенсію за життя [PERSON] ,\~ [INFO] , яка померла [INFO] в розмірі 117087,19 гривень. Разом з тим, як вказує позивач, та підтверджується відповідачем, останнім відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та з урахуванням виплачених сум становить 116555,01 гривень (117087,19 грн. 532,18 грн.), що також не оспорює і відповідач. Стосовно посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини. У силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати\~недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів. У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами. Крім того, відповідно до частин першої - другої статті 8 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні від 06.09.2012 розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства. Положенням ст.10 ЦПК України визначено,\~ що суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. \~Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. \~Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя. У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50). З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 116555,01 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.11.2021. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, оскільки вимоги позивача судом задоволені у повному обсязі, то необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління\~Пенсійного фонду\~України \~в Донецькій\~області на користь [PERSON] судовий збір у розмірі сплаченим позивачем при зверненні до суду 2239,16 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. Частиною 1\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У\~статті 137 ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21), Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 161/8104/21-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. На підтвердження понесених витрат на на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №\~02-05/23\~про надання\~правничої допомоги\~від 02.05.2023,\~предметом якого\~є те,\~що клієнт\~доручає,\~а Адвокатське\~об`єднання «ЮС\~ЕКВІТАС» в\~особі керуючого\~партнера Лазарчука\~Р.О.\~приймає на\~себе зобов`язання\~надавати правничу\~допомогу в\~обсязі та\~на умовах,\~передбачених даним\~Договором;\~акт прийому-передачі\~робіт (надання\~послуг)\~за договором\~про надання\~правничої допомоги\~від 02.05.2023\~за №\~02-05/23\~згідно якого\~вказаний акт\~складений про\~те,\~що роботи\~передбачені договором\~про надання\~правничої допомоги\~від 02.05.2023\~виконані в\~наступному обсязі:\~складання даної\~позовної заяви\~від імені\~ [PERSON] ,\~період надання\~правової допомоги\~склав з\~26.06.2023,\~27.06.2023\~та 28.06.2023,\~кількість витраченого\~часу на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги 18\~год.\~00\~хв.,\~вартість 18000,00\~грн.,\~пердставництво інтересів\~ [PERSON] \~в Слов`янському\~міськрайонному суді\~Донецької областіадвокатом Горбуновою К.О. згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВТ № 1037757 від 06.07.2023, вартість яких склала 2000,00 грн. Відповідач у відзиві зазначив, що позивачем в порушення норм чинного законодавства України, не в повному обсязі надано до суду належні докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). З огляду на наведене, здійснення витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20000,00 грн. не доведено у встановленому законом порядку, а також розмір зазначених позивачем витрат на правову допомогу не відповідає критерію розумності, складності справи, а також співрозмірності ціни позову розміру заявлених судових витрат, тому просив відмовити у їх відшкодуванні. З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, відсутність платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу підтверджуючого оплату позивачем наданих Адвокатським об`єднанням послуг, а також те, що представник позивача адвокат Горбунова К.О. в судовому засіданні участь не приймала, через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, суд доходить висновку, що вимога позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial