Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку з припиненням права власності попереднього власника. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.10.2019 року вона стала переможцем електронних торгів, а саме: предмета іпотеки, у виді житлового будинку з прибудовою літ. «А», що розташований по [ADDRESS] . 03.03.2021 року, на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С., позивачу видано свідоцтво на право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Домоволодіння по [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці, площею 0,0837 га, з кадастровим номером 7124981000:03:001:0569. Земельна ділянка має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На сьогодні присадибна ділянка належить боржнику [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2006 року. На момент реалізації майна боржника [PERSON] , зокрема житлового будинку, з прилюдних торгів, останній умисно не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, а тому вона не потрапила під реалізацію. Враховуючи викладене, позивач не може оформити право власності на земельну ділянку у нотаріуса за результатами прилюдних торгів, у звязку з чим, посилаючись на норми ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0837 га, кадастровий номер 7124981000:03:001:0569, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , та припинити речове право, а саме право власності на дану земельну ділянку [PERSON] . Відзиву на позовну заяву не надійшло. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, зі згоди представника позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 22.06.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження, та розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.07.2023 року, змінено порядок розгляду справи. Вирішено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.09.2023 року від представника позивача адвоката Топора І.О. надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони позивачів. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що 28.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області, Бурмагою Євгенієм Анатолійовичем, при примусовому виконанні виконавчого провадження №59436895, з примусового виконання виконавчого листа №712/6206/16ц, виданого 10.11.2016 Соснівським районним судом м. Черкаси, щодо солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором від 12.05.2006 року в сумі 18806,53 доларів США, що еквівалентно 476048,57 грн., складено акт про проведені електронні торги арештованого майна боржника, а саме: предмет іпотеки, який складається з житлового будинку з прибудовою літ. «А», заг. пл. 144,5 кв.м. та майнових прав на земельну ділянку, К/Н відсутній, заг. пл. 0,22 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок з прибудовою літ. «А», заг. пл. 144,5 кв.м. та майнові права на земельну ділянку, К/Н відсутній, заг. пл. 0,22 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підтверджується: договором купівлі-продажу земельної ділянки, 3438, 12.05.2006, [PERSON] , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу; договором купівлі-продажу будинку, 3435, 12.05.2006, [PERSON] , приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу. Реєстраційний номер лота№ 372990. Переможець електронних торгів: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Акт видано на підставі протоколу №435335 проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 04.10.2019 року. 03.03.2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим О.С. було видано свідоцтво [PERSON] щодо належності їй на праві власності майна житлового будинку з прибудовою літ. «А» з надвірними спорудами загальною площею 144,5 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яке придбане [PERSON] , що раніше належало [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . З листа виконкому Білозірської сільської ради від 18.05.2023 року за №808/02-17, адресованого адвокату Топору І., вбачається, що відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру, за адресою: [ADDRESS] , сформована земельна ділянка площею 0,0837 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, площею 0,0837 га, що розташована у [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . Інформація стосовно запитуваної земельної ділянки, а саме: чому при передачі у власність було вказано цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, у виконавчому комітеті Білозірської сільської ради відсутня. Надання інформації щодо фактичного використання земельної ділянки по [ADDRESS] , із цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не є можливим, оскільки виконавчим комітетом Білозірської сільської ради не встановлювався факт використання даної земельної ділянки. 12.05.2006 року [PERSON] від імені [PERSON] уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким передав у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,22 га, яка розташована на території с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області. Відчужувана земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на землю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №17-2-29, виданого Білозірською сільською радою 25.07.2000 року. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Право власності\~на відчужувану\~земельну ділянку\~переходить до\~покупця після\~одержання Державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю та\~його державної\~реєстрації. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2022 року, право власності на земельну ділянку, площею 0,0837 га, з кадастровим номером 7124981000:03:001:0569, зареєстровано 22.11.2022 року за [PERSON] . Ціна позову підтверджується даними висновку експерта про вартість земельної ділянки, площею 0,0837 га, що розташована у [ADDRESS] , складеного 31.05.2023 року ТОВ «ГІСМАП». Ринкова вартість земельної ділянки без ПДВ становить - 23623,19 грн. Норми права, що підлягають застосуванню: \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. ст.\~377\~ЦК України\~ (в\~редакції,\~чинній на\~час набуття\~позивачем права\~власності на\~житловий будинок)\~передбачено,\~що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни\~її цільового\~призначення в обсязі\~та на\~умовах,\~встановлених для\~попереднього землевласника\~(землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Згідно із частиною першою, частиною шостою\~статті 120 Земельного кодексу України\~\~(в\~редакції,\~чинній на\~час набуття\~позивачем права\~власності на\~житловий будинок),\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19 листопада 2020 року в справі №686/9580/16-ц). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.11.2021 року по справі №698/121/19 зазначає, що «…при застосуванні положень\~статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~статті 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно\~\~з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій\~статті 120 ЗК України\~особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.\~\~ Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20). Земельні відносини, які формуються з приводу переходу земельних прав при набутті майнових прав на об`єкти нерухомості, розташовані на конкретній земельній ділянці, регламентуються нормами\~ЗК України, які є спеціальними відносно до цивільно-правових норм, які є загальними. Правові норми, які визначали дол. земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії\~статті 30 ЗК України\~в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами\~статті 120 ЗК України\~в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 20червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала\~стаття 377 ЦК України. Стаття 120 ЗК України\~(в редакції\~Закону України N 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція\~статті 120 ЗК України\~(зі змінами, внесеними\~Законом України N 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер. Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної дол. земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах\~статті 120 ЗК України,\~статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (Правова позиція Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 року в справі № 910/18560/16). Відповідно до ч. 3\~ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України,\~зокрема достатність\~доказів для\~вирішення справи,\~наданих до\~суду. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, встановивши усі обставини по справі, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області, [PERSON] на електронних торгах було реалізовано арештоване майно, а саме предмет іпотеки, який складався з житлового будинку з прибудовою літ. «А», та майнового права на земельну ділянку, загальною площею 0,22 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказані об`єкти нерухомості підтверджувалось договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12.05.2006 року та договором купівлі-продажу будинку від 12.05.2006 року. Переможцем електронних торгів стала [PERSON] . 03.03.2021 року [PERSON] зареєструвала за собою право власності на житловий будинок з прибудовою літ. «А», з надвірними спорудами що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що раніше належало [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу. Однак, право власності на земельну ділянку, площею 0,0837 га, з кадастровим номером 7124981000:03:001:0569, що розташована у [ADDRESS] , зареєстровано 22.11.2022 року за [PERSON] . Так як належний позивачу на праві приватної власності будинок розташований на земельній ділянці, яка належить його попередньому власнику (відповідачу), дана обставина позбавляє [PERSON] можливості користуватися земельною ділянкою, для обслуговування будинку і порушує принцип цілісності об`єкта нерухомості, коли збудоване на землі слідує за нею. Відтак, враховуючи принцип слідування землі за будівлею, ту обставину, що на електронних торгах [PERSON] придбала не тільки домоволодіння по [ADDRESS] , а і земельну ділянку, площею 0,22 га, що знаходиться за тією ж адресою, проте не змогла зареєструвати право власності на неї, за [PERSON] , яка є власником житлового будинку по [ADDRESS] ,на\~підставі свідоцтва\~від 03.03.2021\~року,\~слід визнати\~й право\~власності на\~земельну ділянку площею 0,0837 га, з кадастровим номером 7124981000:03:001:0569, що розташована у [ADDRESS] , згідно вимог статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, одночасно припинивши право власності [PERSON] на неї, внаслідок набуття позивачем права власності на житловий будинок. Припинення реєстрації права власності за попереднім власником позивачу необхідне для належного виконання рішення суду, згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що є похідною вимогою в розумінні абзацу 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України і є необхідним для повного захисту прав позивача та їх належного визнання. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи задоволення судом позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн. У суду відсутні відомості щодо того чи відноситься [PERSON] до категорії осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved