Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг від 17.01.2019 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 33111,89 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 01.05.2023 року було відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням суду від 12.06.2023 року позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» 33111,89 гривень в рахунок погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 17.01.2019 року; судовий збір в сумі 2684 гривні. Ухвалою суду від 19.07.2023 року заяву представника заявника [PERSON] адвоката Тивоненка Д.Р. про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2023 року по цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг скасоване та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 26.07.2023 року за допомогою системи «Електронний суд» представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсягу, оскільки позивачем не доведено укладення між сторонами договору на умовах, викладених у позові, розмір заборгованості, визначений позивачем не відповідає фактичній різниці між витраченими та зарахованими коштами по картковому рахунку, що підтверджується контррозрахунком. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. 01.08.2023 року позивач направив до суду відповідь на відзив, в якому просили задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 01.08.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів залишене без задоволення. 14.08.2023 року представник відповідача направив до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначав про те, що на момент звернення з позовом, відповідач має заборгованість по картковому рахунку в сумі 5685,63 гривень, тому просив суд врахувати наведені обставини з огляду на судову практику суду апеляційної інстанції. В ході розгляду справи сторонами інші заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. АТ «Універсал банк» поданий позов обґрунтовує тим, що 17.01.2019 року [PERSON] звернулась до позивача та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої Клієнт просив відкрити поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у Мобільному додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-заяві умов. За договором про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» надало [PERSON] кредит на картковий рахунок № [NUMBER] у межах ліміту кредитування в сумі 20000 гривень. Проте позичальник належним чином не виконувала умов договору, та заборгованість [PERSON] за тілом кредиту станом на 13.12.2022 року становить 33111,89 гривень. Згідно розрахунку заборгованості з 17.02.2019 року по 13.12.2022 року відповідач повернула банку 62001,16 гривню за наданим кредитом та 27201,34 гривень в якості відсотків за користування коштами. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. АТ «Універсал Банк» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 17.01.2019 року; Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank); паспортом споживчого кредиту «Картка monobank»; розрахунком заборгованості за договором від 13.12.2022 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2-3 анкети-заяви). Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису (п. 6). Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. До анкети-заяви банком було долучено витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, АТ «Універсал Банк» не довело укладення з\~\~ [PERSON] договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові, так само й встановлення зазначеного у позові кредитного ліміту, на який була нарахована заборгованість. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі\~Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2\~ст. 9 Закону №1734-VIII\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Водночас, позивач у відповіді на відзив вказує, що за період користування картковим рахунком (з 17.01.2019 року по 27.07.2023 року), відповідачем на користь позивача зараховані 62240,63 гривень, що також підтверджується й доводами представника відповідача, який зазначає про суму витрат відповідача у період користування картковим рахунком у розмірі 67926,26 гривень, отже у [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» наявна заборгованість в сумі 5685,63 гривень, про оспорювання якої відповідач та її представник не вказали, отже ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним. Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.06.2023 року, копію договору №11/06 про надання професійної правничої допомоги від 11.06.2023 року, укладений між АБ «Данила Тивоненка «Пріоритет» та [PERSON] , перелік вартості послуг за договором від 12.06.2023 року на загальну суму 40500 гривень, Акт №1 надання послуг до Договору №24/07 від 24.07.2023 року (як зазначав представник позивача, вірними номером та датою укладення договору є №11/06 від 11.06.2023 року). З наданих документів встановлено, що представником відповідача складалась заява про ознайомлення з матеріалами цивільної справи та адвокат у подальшому ознайомлювався з матеріалами справи. Також була складена та подана до суду заява про перегляд заочного рішення суду, складено та подано відзив на позов. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем не заявлялось клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу, представником відповідача надано акт виконаних робіт на суму 17500 гривень (за виключенням 2000 гривень за представництво в суді, адже судом справу розглянуто без виклику сторін), тож оскільки судом прийняте рішення про стягнення заборгованості частково, сума стягнення складає 17% від ціни позову, тож у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з позивача належить стягнути 14525 гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу (83% від 17500 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial