Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У липні 2023 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі\~позивач, АТ КБ «Таскомбанк») звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, обґрунтовуючи позовні вимоги, тим, що 05.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8185821055. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користуванням кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених кредитним договором. Згідно п. 3.5. кредитного договору, всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 30.08.2021 року. Відповідно до п.1.2. кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту 82304,18 грн.; - строк користування 36 місяців; - річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; - щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.1.4. кредитного договору), отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 06.01.2022 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, додатними до позовної заяви. Дана інформація є добре відомою відповідачу. Разом із тим, [PERSON] умови вищезазначеного кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку на адресу [PERSON] було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 09.07.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, становить 116240,56 грн., в тому числі: \~ \~ \~ \~- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 81389,78 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 11,32 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 34839,46 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. \~ \~ \~ \~Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору № 8185821055 від 05.01.2022 року, а також норми чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Позивачем, на підставі ч. 2 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України та кредитного договору, відповідачу надіслано повідомлення вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документи, з огляду на норми чинного законодавства, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 09.07.2023 року становить 116240,56 грн., в тому числі: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 81389,78 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 11,32 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 34839,46 грн. Стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 01.08.2023 року, позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. \~ \~ \~ \~У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 08.09.2023 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що нарахування відсотків за користуванням кредитом припиняється у день пред`явлення до позичальника вимоги. Позивачем пред`явлена вимога до відповідача про дострокове повернення кредиту та відсотків 28.04.2023 року. Тобто починаючи з 28.04.2023 року нарахування відсотків припиняється. Однак, Банк продовжує нараховувати відсотки за кредитом після 28.04.2023 року до 03.07.2023 року, чим порушує норми цивільного законодавства. А саме нараховує відсотки, відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, травень 2023 року (23.05.2023) у розмірі 2049,38 грн., за червень (21.06.2023) у розмірі 2049,38 грн., за липень (03.07.2023) у розмірі 2049,38 грн. Окрім цього, було сплачено кредит та відсотки у загальному розмірі 60992 грн., однак Банком не були враховані зазначені кошти щодо погашення кредиту. [PERSON] повідомляє, що у неї виникли форс мажорні обставини, які не залежали від неї, зокрема, матері інваліда І групи [PERSON] , яка померла [INFO] та знаходилась в окупованому м. Мелітополі, де були необхідні дуже дорогі ліки та догляд за лежачою; батько [PERSON] , знаходився в окупованому м. Мелітополі, помер [INFO] , також хворів на онкологію товстої кішки, необхідні були також дорогі ліки. 08.08.2023 року відповідачем у відділенні Банку № 5 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 17, була подана заява № 257 про реструктуризацію по кредиту № 818582055, але відповідь не надходила. 06.09.2023 року під час спілкування з оператором Банку по гарячої лінії Банку, було пропоновано прощення боргу за вищезазначеним кредитним договором при сплаті суми 18569 грн. до 10.09.2023 року. Проте у відділенні Банку № 5 співробітники Банку цю інформацію заперечують. Таким чином, Банк не дає можливості урегулювання погашення заборгованості в добровільному порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві представник Виноградов Ю. просив проводити розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог щодо стягнення суми кредиту та стягнення суми процентів, нарахованих до 28.04.2023 року фактично не заперечувала. Суд, вислухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» є такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Приписами ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 05.01.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8185821055 (а.с. 8), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, сторонами було узгоджено суму кредиту у розмірі 82304.18 грн., строк на який надається кредит - 36 місяців. Відповідно до п.1.3. кредитного договору, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених у Паспорті кредиту № 5821055, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з Паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 58221055 (а.с.11, 12), було узгоджено суму кредиту 82304,18 грн., строк 36 місяці, узгоджено розмір відсотків, а саме: 0,01 % річних, 2,49% щомісячні від суми кредиту, мета отримання кредиту\~будь-які законні цілі, узгоджено графік платежів та їх щомісячний розмір, відповідальність сторін. Факт перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» грошових коштів обумовлених договором на користь [PERSON] підтверджується платіжними інструкціями долученими до позовної заяви. На підтвердження факту користування грошовими коштами відповідачем, що надані за кредитним договором надано виписки по особовому рахунку за період з 05.01.2022 року по 09.07.2023 року (а.с. 44-71). Виписки по рахунку та платіжні доручення (платіжні інструкції) згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом щодо передачі відповідачеві грошових коштів та користування ними. Як убачається із Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року (а.с. 13), укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк», а новий кредитор набуває за плату належні йому права вимоги до позичальників, вказаними у реєстрі прав вимоги. 05.01.2022 року відповідача було повідомлено про те, що право вимоги за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, який було укладено між нею, [PERSON] , та ТОВ «ФК «ЦФР» були відступлено АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 09.07.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, становить 116240,56 грн., в тому числі: \~ \~ \~ \~- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 81389,78 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 11,32 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 34839,46 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2023 року позивач\~звернувся до відповідача із письмовою вимогою № 9943/70.2.1 про дострокове погашення кредиту. Такими діями кредитор на власний розсуд відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Після цього банк має право лише на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, передбачених договором. Оскільки кредитор використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, тому з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом, обумовлені цим договором, припинилося. Звернувшись до суду із даним позовом 21.07.2023\~року, Банк згідно з наданим розрахунком просив стягнути в числі заборгованості по річним процентам та щомісячним процентам за користування кредитом станом на 09.07.2023 року. Між тим, нарахування банківською установою відсотків за кредитом можливе лише в межах строку кредитування, а такий строк було змінено у квітні 2023\~року шляхом направлення банком дострокової вимоги щодо погашення всієї суми кредитної заборгованості до відповідача у справі. Тобто нарахування позивачем боргу з процентів поза межами строку кредитування є безпідставним. Вказані висновки узгоджуються з висновками щодо можливості нарахування процентів, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18). При цьому факт неотримання\~боржником вимоги про дострокове виконання зобов`язання не впливає на обчислення нового строку виконання основного зобов`язання, оскільки саме по собі направлення вимоги, в якій вказано порядок і строк виконання зобов`язання, свідчить про те, що банк реалізував своє право вимоги на дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів і пені, та в односторонньому порядку змінив умови договору (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 310/9979/15 (провадження № 61-11782св20). Відповідно із відповідача підлягають стягненню річні та щомісячні проценти в період часу із 06.01.2022 року до 28.04.2023 року (станом на 30.04.2023)\~в сумі 9,77 грн. (річні проценти (11,32-0,71-0,67-0,15-0,02=9,77) та в сумі 28691,32 грн. (щомісячні проценти (34839,46-2049,38-2049,38-2049,38=28691,32).\~ З наведеного вбачається,\~що станом на час подання позову до суду\~заборгованість за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, становить 110090,87 грн., яка включає в себе: \~ \~ \~ \~- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 81389,78 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 9,77 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 28691,32 грн. Суд вважає, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості у відповідача за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, зокрема заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) та заборгованість по щомісячним процентам у розмірі, Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року, підлягають\~частковому задоволенню. А саме з неї слід стягнути заборгованість в сумі 81389,78 грн. зокрема заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) станом на 09.07.2023 року, оскільки саме таку суму було перераховано банком за заявою відповідача,\~та слід стягнути 9,77 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) та 28691,32 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). В решті позову суд відмовляє за безпідставності та недоведеності. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог частково, а саме в сумі 110090,87 грн., судовий збір по даній справі сплачено\~позивачем в розмірі\~2684,00\~грн. за подання позовної заяви\~про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 8185821055 від 05.01.2022 року\~у розмірі\~116240,56 грн., то з відповідача слід стягнути на користь позивача\~пропорційний розмір судового збору\~в сумі 2522,96 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~525,\~526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial