Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

19.05.2023 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАНГАРАНТ ГРУП», в інтересах якого діє представник - Гаврилюк Олександр Сергійович до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 60200244279 від 31.07.2022 у розмірі 10 078, 39 грн. В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що 31.07.2022 між ТОВ «ДЖІ ТІ» та [PERSON] укладено договір № 60200244279 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™. Договір укладено в електронній формі, що згідно п.12 ст.11 ЗУ « Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно з п. 8.1 Договору Клієнт (відповідач) отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та відповідно до обраного клієнтом пакету фінансування (далі - пакет фінансування), а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. У момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів у системі ПлатиПізніше™ у редакції згідно з наказом № 05/02-18 від 05.02.2018 (далі - правила), що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено у розділі 5 Правил. За умовами п. 1.4 Правил отримання товарів (послуг) у системі ПлатиПізніше, правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Згідно з 9.1. Договору, якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається у момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього Договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання Клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) у належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до вказаних умов договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Nokia G21 4/64GB Dusk UA та Послуги гарантія 12 місяців)» (далі - товар), встановленою вартістю 8062,70 грн. Передача товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: 36005, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кременчуцька, буд. 1-А. Умовами пакету фінансування, визначеними у договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. Умови пакету фінансування: платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) становить - 1343,78 грн; кількість місячних платежів (крім першого) - 5; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 1343,79 грн; вид договору - прямий лізинг; перехід права власності до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором. Також, згідно з п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника у системі ПлатиПізніше™ № 2019073003 від 30.07.2019 всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору, були відступлені постачальником на користь позивача у момент підписання договору, тобто - 31.07.2022. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений у письмовій формі, згідно з п. 8.1. Договору. Станом на 19.05.2023 відповідач не виконав прийнятих на себе, відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору, зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, за весь період дії договору відповідачем, в якості оплати вартості отриманого товару, сплачено: 07.08.2022 - 1364,97 (платіж при отриманні товару). Положеннями п. 12.1. договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Крім того, пунктом 12.7 договору та пунктом 15.2. правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 ЦК України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов договору, у тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства України, положеннями п. 12.2-12.3 договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів відповідач сплачує неустойку у розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно з положеннями п. 12.4. договору, у разі прострочення відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за договором. Так, на день подання цієї позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за договором, складає - 10 078,39 грн, з яких: 6718,92 - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 3359,47 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Враховуючи зазначене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 10078,39 грн та судові витрати (судовий збір) у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду у позовні заяві просив розглянути справу відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за місцем реєстрації, на електронну адресу, sms повідомлень, а також розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2022 року між ТОВ «ДЖІ ТІ» (постачальник) та [PERSON] (клієнт) укладено договір № 60200244279 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™, за умовами якого клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та відповідно до обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. У момент підписання цього договору всі існуючі та майбутні права постачальника за цим договором відступаються на користь процесинг-центра, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (п.п. 7, 8.1 Договору). Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається цим договором та правилами отримання товарів у системі ПлатиПізніше™ у редакції згідно з Наказом № 05/02-18 від 05.02.2018 (далі - правила), що є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Пунктом 13.7 договору визначено, що клієнт ознайомився з правилами отримання товарів (послуг) у системі ПлатиПізніше™, у редакції згідно з Наказом № 05/02-18 від 05.02.2018, зміст правил є зрозумілим для клієнта, і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Крім того, відповідно до пункту 1.4 Правил, ці правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Ці правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своїм підписом у договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з правилами. Згідно з 9.1. Договору, якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається у момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому, датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). підпис клієнта на цьому договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) у належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до вказаних умов договору, відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Nokia G21 4/64GB Dusk UA та Послуги гарантія 12 місяців)» (далі - товар), встановленою вартістю 8062,70 грн. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідачем проставлено електронний підпис на договорі (протокол електронного підпису - а.с. 21), то це свідчить про отримання ним вказаного вище товару у належній якості, кількості та комплектації. Крім того, Умовами пакету фінансування, визначеними у договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Умови пакету фінансування: -платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів) становить - 1343,78 грн; -кількість місячних платежів (крім першого) - 5; -розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 1343,78 грн; -вид договору - прямий лізинг; -перехід права власності до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором. Також, згідно з п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника у системі ПлатиПізніше™ № 2019073003 від 30.07.2019 всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору, були відступлені постачальником на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАНГАРАНТ ГРУП" у момент підписання договору, тобто - 31.07.2022, про що відповідач повідомлений у письмовій формі, згідно з п. 8.1. договору. Разом з тим, станом на 19.05.2023, відповідач не виконав прийнятих на себе, відповідно до положень умов пакету фінансування та п. 10.4.2. договору, зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. Так, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за весь період дії договору відповідачем, в якості оплати вартості отриманого товару, сплачено - 07.08.2022 в сумі 1364,97 грн (платіж при отриманні товарів). У суду відсутні дані вважати, що відповідачем оспорюються обставини укладення договору № 60200244279 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™ від 31.07.2022, а також факт отримання в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Nokia G21 4/64GB Dusk UA та Послуги гарантія 12 місяців)», встановленою вартістю 8062,70 грн. Судом також встановлено, що договір між сторонами укладено дистанційно в електронному вигляді. Порядок укладення договору за допомогою електронного підпису, визначено розділом 5 правил. Зокрема, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі на веб-сайті процесинг-центра www.dogovor.paylate.com.ua, відповідно до статей 207, 639 ЦК України та із застосуванням норм ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 5.2). Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язувався здійснювати щомісячні платежі та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за Договором, у зв`язку із чим позивач просить погасити заборгованість за Договором, відповідно до умов Договору та чинного законодавства. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Ст. 806 ЦК України визначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою відносини лізингу передбачають право лізингоодержувача користуватися предметом лізингу, тобто містять елементи договору оренди (найму), у яких користування предметом оренди є платним, тож узгоджене сторонами регулювання не суперечить змісту лізингових відносин, за якими лізингоодержувачу майно надається у виключне користування на визначений термін,та положенням законодавства. Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. На час розгляду справи договір № 602002244279 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™ від 31.07.2022, укладений між ТОВ «ДЖІ ТІ» (постачальник) та [PERSON] (клієнт) недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша ст. 611 цього Кодексу). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, положеннями п.п. 12.1.-12.5. Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. У разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів клієнт сплачує неустойку у розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, клієнт зобов`язаний за першою вимогою процесинг-центра протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь процесинг-центра всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. У разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, клієнт зобов`язаний на вимогу процесинг-центра повернути товари за адресою місцезнаходження процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє клієнта від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за цим договором. Крім того, пунктом 12.7 Договору та пунктом 15.2. правил передбачено, що сторони договору погодили, що на підставі ст. 259 ЦК України позовна давність за всіма зобов`язаннями, що виникають з умов договору, у тому числі щодо сплати неустойки та відшкодування збитків, збільшується і становить 20 (двадцять) років. Відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача складає - 10078,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням - 6718,92 грн; штрафні санкції, нараховані відповідно до положень п.п. 12.2, 12.3 Договору - 3359,47 грн. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджується з умовами договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАНГАРАНТ ГРУП», наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 10078,39 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2648,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved