Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У суд звернувся [PERSON] із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання за ним права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] (далі будинок [ADDRESS] ) в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якій належав будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем цього майна за заповітом є [PERSON] , який прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] позивач звернувся до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області, однак йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на таке майно. Оскільки позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, тому вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов, давали пояснення близькі за змістом до його обгрунтувань. Крім того, позивач [PERSON] зазначив, що з дитинства проживав у будинку [ADDRESS] разом з батьками. Пізніше кілька років жив у м. Рожищі, оскільки працював на заводі. Коли втратив роботу, то переїхав назад до батьків. У 1991 році помер його батько [PERSON] , а у 1995 році померла мати. З того часу позивач проживає у будинку [ADDRESS] . Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Положенням п. 4 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи, що відкриття спадщини після померлої [PERSON] відбулося у день її смерті - [INFO] , тому правовідносини щодо спадкування її майна регулюються законодавством, яке діяло на той час ЦК (в редакції 1963 року). Згідно із ст. 524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до копії заповіту від 23 березня 1993 року, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 4, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності будинок і всі надвірні споруди сину [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] записані [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Згідно з копією довідки, виданої виконавчим комітетом Рожищенської міської ради від 3 травня 2023 року № 132, [PERSON] до дня смерті проживала на [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , який і на даний час проживає у цьому будинку. Із довідки Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 5 вересня 2023 року № 1375/02-25/2-23 вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном будинком [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 49/2018, заведеної до майна померлої [INFO] померла [PERSON] , вбачається, що 19 березня 2018 року і 1 червня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С.П. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на земельну частку пай та на будинок № 36 відповідно. 19 березня 2019 року йому видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). У копії постанови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С.П. від 1 червня 2023 року № 102/02-31 значиться про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . Отже, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном будинком [ADDRESS] і частково оформив свої спадкові права. Даних про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, до суду не подано і матеріали справи, зокрема й, копія спадкової справи, таких не містять. Копією виписки, виданої виконавчим комітетом Рожищенської міської ради від 3 травня 2023 року № 132, підтверджено, що згідно із записом в погосподарській книзі № 9 за 1991-1995 роки Пожарківської сілської ради будинок з надвірними будівлями і спорудами на [ADDRESS] належав [PERSON] . Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом. Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на наведене, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з копією технічного паспорта, виготовленого 18 липня 2023 року житлова площа приміщень будинку [ADDRESS] (1963 року побудови) складає 25,3 кв. м. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання за ним права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак судовий збір слід залишити за позивачем [PERSON] відповідно до поданого його представником клопотання.

Outcome: approved