Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідач [PERSON] 14.01.2022 року підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої здійснив ідентифікацію Клієнта в АТ КБ «ПриватБанк» та погодив використання ОТР пароля в якості підпису, який однозначно ідентифікує особу Клієнта та пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин. 16.02.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання строкового кредиту у розмірі 30\~450,00 гривень, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 20 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору зобов`язання за вказаним кредитним договором відповідачем належним чином виконані не були, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 28.02.2023 року становить 34\~560, 75 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 30\~450,00 гривень, заборгованості за простроченими відсотками у сумі 4\~110,75 гривень. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~684,00 гривні. Ухвалою суду від 15.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зі змістом якого позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву на позов суду не подавав. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 14.01.2022 року відповідач [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», на підставі якої здійснив ідентифікацію Клієнта та погодив використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операції та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин (а.с. 11-21). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 16.02.2022 року укладено кредитний договір № б.н. про надання строкового кредиту та Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою» у розмірі 30\~450,00 гривень строком 20 місяців між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який ознайомившись із актуальними умовами кредитування, за допомогою ОТР пароля підписав зазначений договір (а.с. 23-30). Відповідно до п. 2.1 Договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику строковий кредит на споживчі цілі у розмірі, визначеному Договором, в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення Кредиту та сплати процентів за користування кредитом в обумовлені цим Договором терміни. Відповідно до п. 2.2 Договору, Кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника). Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, процентна ставка за користування кредитом становить 1,5% на місяць (18% річних); загальні витрати за кредитом 9\~135,00 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 39\~585,00 гривень; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 36,94%. Відповідно до п. 3.2.2 Договору, Позичальник зобов`язується сплачувати Банку винагороду за надання Кредиту у розмірах та в строки визначені Договором. Відповідно до п. 3.2.3 Договору, Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредит у строк, кінцевої дати повернення Кредиту відповідно до Графіку. Згідно з графіком платежів (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит готівкою») розрахунковий період обчислюється з 16.02.2022 року по 16.10.2023 року; чиста сума кредиту становить 39\~585,00 гривень; сума кредиту за договором становить 30\~450,00 гривень; проценти за користування кредитом 9\~135,00 гривень; реальні річна процентна ставка 36,94%; загальна вартість кредиту 39\~585,00 гривень (а.с. 31-32). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] , що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 9). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, на ім`я [PERSON] , 16.02.2022 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 30\~450,00 гривень (а.с. 10). Відповідно до розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням умов договору заборгованість позичальника [PERSON] за наданим кредитом станом на 28.02.2023 року, становить 34\~560,75 гривень та складається із: заборгованості за тілом кредиту 30\~450,00 гривень; заборгованості за простроченими відсотками 4\~110,75 гривень. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 34\~560,75 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі\~2\~684,00 гривень, підтверджені платіжним дорученням № IHB91B3Y89 від 31.05.2023 року (а.с. 1).

Outcome: approved