Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грані», [PERSON] , про визнання правочину недійсним, в якому просить: - визнати недійсною Угоду від 23.09.2014 р. до Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року, укладену між ТОВ «Грані» та [PERSON] ; - витребувати у ТОВ «Грані» та [PERSON] оригінал Угоди від 23.09.2014 р. до Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року, з метою проведення судової почеркознавчої експертизи; - стягнути з відповідачів солідарно судові витрати на користь позивача, обґрунтовуючи свої вимоги таким. 28 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» та [PERSON] уклали Договір № 79/М 16/12 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Одеський торговий дім» передало, а [PERSON] прийняв право вимоги, а також усі обов`язки, що належать ТОВ «Одеський торговий дім» за Договором купівлі-продажу майнових прав № 79/М16/12 від 20.12.2012 р., укладеним між ТОВ «Одеський торговий дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані». Виконавши умови п. 2.1. та п. 2.2, Договору про відступлення права вимоги № 79/м 16/12, від 28 липня 2014 року та сплативши у повному обсязі ТОВ «Одеський торговий дім» на його рахунок суму у розмірі 460000,0 гривень, позивач отримав майнове право на новозбудоване майно, а саме житлову квартиру, будівельний [ADDRESS] . Внаслідок підроблення підпису позивача на зазначеній угоді, порушено право власності позивача на новозбудоване майно, а саме житлову квартиру, будівельний [ADDRESS] . Права позивача підлягають відновленню шляхом визнання недійсним такого правочину. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року було витребувано від ТОВ «Грані» та [PERSON] оригінал Угоди від 23 вересня 2014 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року. Ухвалу було направлено Відповідачу 1 та Відповідачу 2, проте відповіді на ухвалу надіслано не було. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з`явились, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4\~ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13\~ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» та [PERSON] уклали Договір № 79/М 16/12 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Одеський торговий дім» передало, а [PERSON] прийняв право вимоги, а також усі обов`язки, що належать ТОВ «Одеський торговий дім» за Договором купівлі-продажу майнових прав № 79/М16/12 від 20.12.2012 р., укладеним між ТОВ «Одеський торговий дім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грані». У відповідності до п. 2.1. Договору № 79/М16/12 про відступлення права вимоги від 28 липня 2014 року. Новий пайовик (позивач) сплатив Первісному пайовику (ТОВ «Грані)» суму, у розмірі 460000,0 гривень на його поточний рахунок. Після підписання вищевказаної угоди 28 липня 2014 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 (нова редакція). Виконавши умови п. 2.1. та п. 2.2, Договору про відступлення права вимоги № 79/м 16/12, від 28 липня 2014 року та сплативши у повному обсязі ТОВ «Одеський торговий дім» на його рахунок суму у розмірі 460000,0 гривень, позивач отримав майнове право на новозбудоване майно, а саме: житлову квартиру, будівельний № 79. загальною площею 87,3 квадратних метри, яка розташована на 4 поверсі, у будинку [ADDRESS] . Після сплати усіх коштів та укладення необхідних угод та договорів, [PERSON] став чекати на закінчення будівництва та введення в експлуатацію будинку, в якому розташована його квартира, періодично навідуючись до своєї квартири та спостерігаючи за процесом будівництва. Прийшовши в черговий раз до своєї квартири він не зміг до неї потрапити, оскільки побачив, що замки у вхідних дверях були замінені на нові. Від власників сусідніх квартир та керівника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, на балансі якого знаходиться вказаний будинок, він дізнався, що в його квартирі з`явився новий власник. Позивачу стало відомо, що відчуження належних йому майнових прав на новозбудовану квартиру стало можливим внаслідок розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року на підставі Угоди від 23.09.2014 р. до Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м16/10 від 28.07.2014 р. (нова редакція) (надалі - Угода) укладену між ТОВ «Грані» та ним особисто. Підпис на угоді від ТОВ «Грані» здійснено директором підприємства Яковлевим Сергієм Володимировичем. У п. 2 вказаної угоди зазначене наступне: «Сума, сплачена Продавцю Покупцем згідно з умовами Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року (нова редакція) підлягає поверненню Продавцем Покупцю». Позивач стверджує, що вказаної угоди він не підписував і ніяких коштів від ТОВ «Грані» не отримував. Підпис на даній угоді від йою імені є підробленим Позивач не має свого примірнику оригіналу вказаної угоди, а тому провести почеркознавчу експертизу справжності підпису не вбачається можливим без витребування оригіналу угоди у відповідачів. Внаслідок підроблення підпису позивача на зазначеній угоді, порушено право власності позивача на новозбудоване майно, а саме житлову квартиру, будівельний [ADDRESS] . Порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання недійсним такого правочину. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України. Частина 3\~ст.\~203\~ЦК України визначає загальні вимоги до волевиявлення учасника правочину, яке повинне відповідати внутрішній волі та бути вільним від факторів, що викривляють уявлення особи про зміст правочину при формуванні її волевиявлення чи створюють хибне бачення існування та змісту волевиявлення. Підстави недійсності правочинів, коли внутрішня воля особи не відповідає правовим наслідкам укладеного правочину, визначено у ст. ст. 229-233 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3\~ст. 334 ЦК України\~право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати недійсною Угоду від 23 вересня 2014 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № 79/м 16/10 від 28 липня 2014 року, укладену між ТОВ «Грані» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 1073,60 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved