Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 24.09.2020 [PERSON] звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до Черняхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якій просить внести зміни в актовий запис №59 про народження [PERSON] , [INFO] в графу батько, вказавши батька - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що 11.06.1983 року укладений шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 33. В період шлюбу, [INFO] народилась вона [PERSON] . 27 червня 1985 року між батьками [PERSON] та [PERSON] , шлюб розірвано. [INFO] , помер батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом 6-ти місячний строк вона звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Однак із виявленими розбіжностями в частині ім`я та по батькові її батька [PERSON] , а саме в свідоцтві про народження в графі батько зазначено [PERSON] », а відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України [PERSON] », вона не може скористатись своїм правом на спадщину, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до чинного законодавства, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Тому, в цьому випадку органами реєстрації її народження, уважає було допущено механічні помилки, а саме без будь-якої правової підстави в її свідоцтво про народження в графу батько було вписано громадянина - « [PERSON] , у той час як її батьком є [PERSON] . Після розлучення батьків батько систематично підтримував з нею стосунки (був присутній при її одруженні, народженні її дитини про що мають місце спільні фотокартки. Внесення змін до актового запису про народження необхідне позивачу для реалізації її спадкових прав на майно спадкодавця [PERSON] . ІІ. Процедура та позиції сторін 26.04.2023 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного на підставі припинення повноважень головуючого по справі судді Бруховського Є.Б. у зв`язку зі смертю, цивільну справу №293/1894/20 передано для розгляду головуючій судді Проценко Л.Й. 02.05.2023 ухвалою суд прийняв до свого провадження цивільну справу запозовом [PERSON] до Черняхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про внесення змін до актового запису про народження. Постановив повторно розпочати розгляд справи по суті. Судове засідання призначив на 07.06.2023. 07.06.2023 ухвалою, постановленою в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, яка занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи на 29.06.2023. 29.06.2023 ухвалою, постановленою в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, яка занесена до протоколу судового засідання, суд відклав розгляд справи на 30.08.2023. 30.08.2023 о 10 год. 00 хв. розгляд справи не відбувся з підстав перебування головуючої судді Проценко Л.Й. в нарадчій кімнаті по справі № 276/1218/23. Наступне судове засідання призначено на 05.09.2023. 05.09.2023 суд ухвалою, постановленою в порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, яка занесена до протоколу судового засідання, задовольнив клопотання представника позивача та постановив замінити відповідача у справі №293/1894/20 - Черняхівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) його правонаступником - Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, хоч були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. 04.09.2023 на електронну пошту суду представник позивача Дубенчук М.В., який діє на підставі ордера на надання правової допомоги серії ЖТ №075513 від 17.12.2019, подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача за змістом якої просить розгляд справи провести у його відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. Повноважний представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що при реєстрації народження позивача помилок допущено не було, запис акта про народження, а саме відомості про батька записані за заявою матері, про що надала засвідчену копію такого запису. В позові просила відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи, що позивач та його представник повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, а також приймаючи до уваги, що участь позивача у судовому засіданні судом не визнана обов`язковою, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторони позивача. В ході розгляду справи суд, відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні 05.09.2023 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований 11.06.1983 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №33, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.06.1985 року зроблено запис №42, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 17.08.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Черняхівського району Житомирської області (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 18.05.1985 Черняхівським районним відділом ЗАГС Житомирської області виконавчим комітетом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис за №59 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження позивача в графі батько зазначено « [PERSON] ». Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження відповідн до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України в графі відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено « [PERSON] » (а.с.6). Згідно копії запису акта про народження №59 від 18.05.1985 [PERSON] народилась [INFO] , місце народження смт Черняхів Черняхівський район Житомирська область в графі відомості про батька зазначено « [PERSON] , українець», в графі відомості про матір зазначено « [PERSON] , [INFO] , українка. В графі №20 «прізвіще, ім`я, по батькові, адреса заявника та його підпис вказано: [PERSON] , в графі №21 «прізвище, ім`я, по батькові осіб, які присутні при реєстрації народження та їх підписи - [PERSON] та [PERSON] »; в графі №22 «видано свідоцтво серії [NUMBER] », в графі №23 «для відміток» зазначено про актовий запис про шлюб №33 від 11.06.1983 з громадянином [PERSON] . Дитина народилась з другим батьком (за заявою матері) а.с.78). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Позивач, вказує на те, що у встановлений законом строк вона звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , однак із-за виявлених розбіжностей у імені та по батькові її батька [PERSON] , вона не має можливості скористатись своїм правом на спадщину. Уважає, що органом реєстрації при реєстрації її народження допущено механічні помилки, оскільки без правових на те підстав в графу батько вписано громадянина « [PERSON] », тому такі помилки підлягають виправленню шляхом внесення змін до акового запису про її народження. За таких обставин позивач звернулась до суду за захистом порушених прав, що позбавляє її в подальшому на реалізацію спадкових прав. ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно ч. 1ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, смерті. Частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" актові записи цивільного стану, складені на паперових носіях, формуються в книги державної реєстрації актів цивільного стану, що зберігаються в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану протягом установленого законодавством строку. Згідно зі статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться зокрема за заявою особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (надалі - Правила №96/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктом 1.1 Правил №96/5 встановлено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 1.5 Правил №96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Відомості про акти цивільного стану, зазначені заявником у заяві, перевіряються в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Згідно з пунктами 1.7, 1.10 Правил №96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Питання про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання розглядається у тримісячний строк з дня подання відповідної заяви до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 1.12 Правил №96/5 передбачено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який одержав матеріали про внесення змін до актового запису цивільного стану, його поновлення та анулювання, не вправі відмовити в їх виконанні, якщо висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану не відповідає зібраним документам, необхідним для вирішення питання по суті, чинному законодавству чи зазначені в ньому факти не підтверджені повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіями актових записів цивільного стану та іншими документами. У такому випадку отримані матеріали надсилаються разом із мотивованим листом керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану до головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (того регіону, до якого вони надійшли). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану вищезазначеного управління юстиції після розгляду та вивчення матеріалів справи повертає їх разом із мотивованим висновком до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (за місцем складення висновку) для його перегляду. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку (пункт 1.15 Правил №96/5). Порядок внесення змін до актів цивільного стану врегульовано розділом ІІ Правил №96/5. Згідно з пунктом 2.1 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа. Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається: особою, щодо якої складено актовий запис. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Пунктом 2.7 розділу ІІ Правил №96/5 передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому. Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, зберігається в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України, то відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі. Копія актового запису цивільного стану направляється, якщо про необхідність її надіслання було зазначено у запиті. Згідно з пунктами 2.11, 2.12 Правил №96/5 факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану вказані у пункті 2.13 Правил №96/5. Такими підставами, зокрема, є: 2.13.3) висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України. Пунктом 2.15 Правил №96/5 передбачено, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: 2.15.1 якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім`я, по батькові або громадянство батьків; 2.15.2 якщо прізвище, власне ім`я та по батькові зазначено без урахування національних традицій; 2.15.3 якщо при державній реєстрації народження дитині присвоєне прізвище або власне ім`я без урахування побажань батьків або одного з них; 2.15.4 якщо дитина має власне ім`я, відмінне від того, яке зазначено в актовому записі про народження, і цього вимагають інтереси дитини; 2.15.5 при необхідності зміни прізвища, власного імені, по батькові у зв`язку із зміною статі; 2.15.6 при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа); 2.15.7 при зміні громадянства; 2.15.8 при зміні батьком або матір`ю прізвища відповідно до статті 53 Сімейного кодексу України та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини (висновок складається з урахуванням вимог, зазначених у статті 148 Сімейного кодексу України); 2.15.9 якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості); 2.15.10 в інших окремих випадках, що не суперечать вимогам чинного законодавства. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. (пункт 2.16 Правил №96/5) Так, згідно з підпунктом 2.16.14 Правил №96/5 на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку. Відповідно до пунктів 2.18, 2.19 Правил №96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про внесення змін до актового запису цивільного стану складається у двох примірниках, з яких один разом із зібраними документами не пізніше наступного робочого дня надсилається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. Другий примірник залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичному представництві чи консульській установі України за місцем його складання. Якщо актовий запис цивільного стану, у який потрібно внести зміни, міститься в даному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, висновок складається в одному примірнику. Пунктом 2.23 Правил №52/5 передбачено, що про зміни та відмітки, внесені до актових записів цивільного стану, не пізніше наступного робочого дня з дня їх внесення надсилається повідомлення за формами, наведеними в додатках 6 - 8, до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, вносить відповідні зміни та робить відмітку у другому примірнику актового запису цивільного стану. Відповідно до пункту 2.20 Правил №96/5 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику. Водночас у висновку зазначається про можливість оскарження відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану в судовому порядку. Судом установлено, що позивач не зверталась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про своє народження, за захистом свого права як спадкоємця звернулась безпосередньо до суду. Відповідач у судовому засіданні вказав на безпідставність вимог позивача про внесення таких змін, з підстав, що відомості про батька дитини зазначені за заявою матері та з актового запису про народження позивачки від 18.05.1985 № 59 чітко вбачається, що "Дитина народилась з други батьком (за заявою матері), що засвідчено підписами свідків. Крім того, за життя [PERSON] не подавав заяви про визнання його батьком позивачки ні до органів РАГСу, ні до суду. Позивачка інших доказів про те, що [PERSON] дійсно є її батьком не надала (а.с.78). Суд зазначає, що на час складання 18.05.1985 актового запису №59 про народження позивачки [PERSON] діяв Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР 1969 року. Статтею 166 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР було передбачено, що ім`я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього Кодексу. Згідно зі статтями 52, 54 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Відповідно до статей 62, 63 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям. При різних прізвищах дитині присвоюється прізвище батька або матері за згодою батьків, а при відсутності згоди - за рішенням органів опіки і піклування. Ім`я дитини визначається за згодою батьків, по батькові присвоюється за іменем батька, а у випадках, передбачених частиною другою статті 55 цього Кодексу, за іменем особи, яка записана як батько. Пунктами 8, 10, 11 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, затвердженої Міністерства юстиції Української РСР 12.12.1970 року, чинної на той час, було передбачено, що відповідно до статті 163 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР реєстрація народження провадиться в органах загсу за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, у разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини. Реєстрація народження провадиться при пред`явленні: а) довідки лікувального закладу про народження дитини. У виняткових випадках при народженні дитини вдома без подання медичної допомоги факт і час народження повинні бути підтверджені підписами двох свідків у графі 10 запису акта про народження ("Документи, що підтверджують факт народження дитини") із зазначенням прізвища, імені, по батькові та місця проживання свідків; б) документів, що посвідчують особу батьків (одного з батьків); в) документа, який є підставою для внесення відомостей про батька в запис акта про народження дитини. Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі реєстрації актів про народження за заявою будь-кого з них. Судом установлено, що позивач народилася під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі. Оскільки батьки мали спільне прізвище, то це прізвище мало бути присвоєно і дитині. За іменем батька мало бути присвоєно ім`я по батькові. Як вбачається із запису акта про народження позивача, підставою запису відомостей про батьків зазначено, що дитина народилась з другим батьком (за заявою матері) та має місце актовий запис про шлюб №33 від 11.06.1983 з громадянином [PERSON] . Зважаючи на зміст цього документу запис про батька позивача, а саме [PERSON] внесені органом ЗАГС саме за заявою матері. Свідоцтво про народження позивача отримувала її мати [PERSON] , що підтверджується її підписом у графі 19 запису акта про народження. Крім того, дослідженням запису акта про народження №59 від 18.05.1985 судом встановлено, що у графі 20 проставлені підписи присутніх під час реєстрації народження - [PERSON] та [PERSON] (а.с.78). Таким чином посилання позивача про допущення помилки при реєстрації її народження стосовно відомостей про її батька не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами у своїй сукупності. Факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та матері позивача при її народженні, не є тим беззаперечним доказом, який підтверджує батьківство [PERSON] , зважаючи при цьому на ту обставивну, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.06.1985(а.с.8), тобто майже через місяць після внесення відомостей до актового запису про народження позивачки, та саме за заявою матері позивача зазначені відомості про батька. Додані до позову фотознімки (копії) із зображенням людей (зі змісту позову - позивача, її дочки та померлого батька позивача), суд не може розцінювати як належні та достатні докази, які достовірно підтверджують факт, що померлий [PERSON] є батьком позивача. Доказів, а саме взаємного їх зв`язку у своїй сукупності з іншими доказами щодо підтвердження осіб на фотознімках та, зокрема, інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивачем не надано. Водночас суд бере до уваги ту обставину, що за життя матері та за життя [PERSON] останні не оспорювали актовий запис про народження позивача, не звертались про внесення відповідних змін. Суд також звертає увагу, що позивачем в позовній заяві, не зазначено та не вказано норму матеріального права, яку порушено відповідачем. Суд зауважує, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Виходячи із предмету та підстав даного позову, встановлених обставин справи та характеру спірних правовідносин, випливає, що позивач просить внести зміни в актовий запис про її народження стосовно відомостей про батька, оскільки вона не має можливості скористатись правом на спадщину, так як мають місце розбіжності у імені та по батькові батька, однак питання встановлення певних юридичних фактів (батьківства) не охоплюється даним предметом та підставами позову. Окрім того, позивач не зверталась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису щодо відомостей про батька. Дії органу державної реєстрації актів цивільного стану по внесенню відомостей до актового запису цивільного стану про народження в частині відомостей про батька з підстав порушень порядку та процедури внесення таких змін позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувались. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. У пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Span" від 9 грудня 1994 р., визначено, що статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень та детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10 травня 2011 року, пункт 58). За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. V. Розподіл судових витрат У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed