Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 17.10.2019 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] , станом на 15.01.2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 65 624,21 грн., з яких 54638,28 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 10985,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 65 624,21 грн. за Кредитним договором № б/н від 17.10.2019 року та судовий збір у розмірі 2684 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2023 року було відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про припинення незаконних дій; призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) осіб у судовому засіданні; визнано явку представника позивача АТ «КБ «Приватбанк» у судове засідання обов`язковою для дачі особистих пояснень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 року було повернуто зустрічний позов [PERSON] від 13.04.2023 року. Представник позивача АТ «КБ «Приватбанк» - Поліщук Т.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив від 02.05.2023 року № 20230329/541 (т. 2, а.с. 1-10), та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві від 23.03.2023 року (т. 1, а.с. 114-118) та запереченні (т. 2, а.с. 16-17). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом установлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 17.10.2019 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (73 000 грн.) на платіжну картку MasterCard Platinum (номер картки [NUMBER] ) зі сплатою процентів за користування кредитом (т. 1, а.с. 13-15). У період з 18.10.2019 року до 23.02.2022 року за карткою номер [NUMBER] систематично здійснювалися операції, що підтверджується банківською випискою (т. 1, а.с. 54-60). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 15.01.2023 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 65 624,21 грн., з яких 54638,28 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 10985,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (т. 1, а.с. 7-12). Однак, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором з огляду на таке. Матеріали справи містять Витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature (т. 1, а.с. 20-24). Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, а не інші, що саме ці Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування та списання. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Також матеріали справи містять Паспорт споживчого кредиту від 21.04.2021 року (т. 1, а.с. 16-19). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року (справа № 393/126/20), під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту; така фіксація здійснюється різними способами; першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі; це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів); домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця; способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту; ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 10985,93 грн. та відсотки, погашені за рахунок кредиту, в сумі 23552,05 грн. не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 17.10.2019 року у розмірі 31086,23 грн. (тіло кредиту). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1271,41 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 47,37 %).

Outcome: partial