Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач у вихованні дитини участі не бере, матеріальної допомоги необхідної на утримання не надає, виховання та забезпечення необхідним харчуванням та ліками не проводить, чим ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні в нього немає, а тому позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частині від заробітку (доходу) відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 17.06.2023 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що дитина: [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу, що за ст. 141 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини у разі звернення до суду з такими вимогами. Ініціюючи позов про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , позивач в судовому засіданні належним чином не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження потреби здійснення щомісячних витрат на дитину у дещо більшому розмірі ніж передбачено законодавством. Таким чином, враховуючи зазначене, надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до задоволення частково, а саме - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial