Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що він з відповідачем 25 листопада 2011 року зареєстрували шлюб. Спільно з відповідачем вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, у них відсутні спільні інтереси, що призводить до непорозумінь та суперечок, спільне проживання неможливе, сім`я існує формально, спільного бюджету не має, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, а тому він прийшов до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №67. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 07 вересня 2023 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона зазначила, що позов визнає та підтримує повністю. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому зареєстрований 25 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося тому, що вони мають різні погляди на життя, що призводить до суперечок та непорозумінь, в них відсутні спільні інтереси, сім`я існує формально, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved