Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 01 квітня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2016 року її брату [PERSON] хірургічно було видалено ліву ногу. Спочатку він отримав другу групу інвалідності довічно. В подальшому згідно даних індивідуальної програми реабілітації №27 від 04.12.2020 року мав групу інвалідності І-Б, де в пункті 13 (обмеження життєдіяльності) зазначено, що хворий потребував стороннього догляду. За весь час цей час, а особливо з 2016 року після того як брату відрізали ліву ногу, вона постійно доглядала за ним. В подальшому він втратив і праву ногу. [INFO] її брат помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . За життя брата [PERSON] ніхто з рідних не цікавився ним, всі продукти харчування, інші необхідні речі для життя брата купувала вона, сплачувала комунальні послуги за квартиру. Про відповідача [PERSON] , яка є рідною дочкою брата та її племінницею, за весь цей час нічого не чула, брат навіть стер її номер телефону зі свого мобільного. За життя брат завжди говорив, що потрібно скласти на неї заповіт, але спочатку думали, що складе пізніше, а потім, коли ставало гірше зі здоров`ям, то вже було не до заповіту. Вважала себе його спадкоємцем, на день його смерті була впевнена, що прийняла спадщину. Втім, 29.02.2021 року, коли звернулась до приватного нотаріуса Шепетівського міського нотаріального округу Петровської Л.О., щоб написати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , отримала відмову, оскільки з`явився спадкоємець першої черги - відповідач по справі, з даного питання їй було запропоновано звернутися у суд. За життя її брат [PERSON] протягом тривалого часу у зв`язку зі тяжким станом здоров`я та похилим віком не міг самостійно забезпечити умови свого життя, був прикутий до ліжка, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Він неодноразово стаціонарно лікувався: з 07.06.2016 р. по 04.07.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок; з 08.08.2016 р. по 06.09.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Грануляційна рана ампутаційної кукси с/3 правої гомілки. Трофічна виразка лівої п`ятки. Цукровий діабет; з 10.07.2020 р. по 24.07.2020 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: ангіопатія нижньої кінцівки з гангреною лівої ступні. Цукровий діабет 11 ст. важка форма; з 28.08.2021 р. по 07.09.2021 р. у терапевтичному відділенні з діагнозом: цукровий діабет II типу важка форма. Діабетична ангіапатія ніг. Діабетична полінейропатія. Ампутаційні кукси обох нижніх кінцівок. Хронічний пієлонефрит з загостренням. Також [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у консультативно-діагностичній поліклініці та диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом: Цукровий діабет І типу з отриманням інсуліну, ампутаційна кукса правої гомілки. Відповідач, будучи обізнаною про безпорадний стан батька та його потреби на допомогу, маючи можливість виконувати свої обов`язки, але свідомо нехтуючи своїми обов`язками, не вчиняла необхідних дій, усунувшись від надання батькові будь-якої допомоги. Всі ці обов`язки лягли на неї. Знає зі слів брата, що відповідач приїздила до нього останній раз ще у 2010 році. Відповідач ніколи не приїздила ні в лікарню до батька, ні на свята, ні на день народження, не приїхала і на похорони. Всі витрати по похованню брата здійснювала вона. А тому, просить суд усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у ньому та відповіді на відзив, просили його задовольнити. В подальшому подали заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, відмовились від допиту свідка [PERSON] . Позиція відповідача Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. В подальшому подали заяву про завершення розгляду справи за їх відсутності, відмовились від повторного допиту свідка [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.04.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання о 10 год. 30 хв. 11.05.2022 року, витребувано копію матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлого [PERSON] 10.05.2022 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №72/2021, заведеної на майна померлого [INFO] [PERSON] 10.05.2022 року судом отримано відзив на позов відповідача [PERSON] , у якому вона позов не визнала, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Вказала, що являється донькою померлого [PERSON] , спадкоємцем першої черги. Після розлучення її батьків, залишилась проживати з матір`ю, яка займалася її вихованням, навчанням, вона знаходилася на її повному утриманні. Мамі постійно допомагали її батьки [PERSON] (її дідусь) та [PERSON] (її бабуся). Батько їм не допомагав, переїхав на постійне проживання у Хмельницьку область. Мама не стягувала з батька аліменти на її утримання і не зверталась до суду за позбавленням його батьківських прав. Батько підтримував зв`язок із нею, хоч рідко, але вони спілкувались, навіть зустрічались. Коли вона навчалась у Києві, він приїжджав і навідувався до неї. Матеріальної допомоги не надавав, хоча вона її потребувала. Її мати тяжко хворіла, їй приходилось і навчатися, і працювати, щоб допомагати мамі з лікуванням, яка потребувала систематичного лікування. Після смерті матері, проживала та доглядала дідуся [PERSON] та бабусю [PERSON] , які були похилого віку, постійно хворіли та потребували постійного догляду. Дідусь помер [INFO] , після його смерті, залишилася проживати та доглядати за бабусею. Вона не мала умислу ухилятися від обов`язку надавати батькові допомогу, підтримувала з ним зв`язок, телефонувала, приїздила в гості, надавала матеріальну допомогу скільки могла. Оскільки вони проживали в різних областях, не мала змоги навідувати його частіше. Саме від батька в 2016 році дізналась, що він хворіє та йому ампутували ліву ногу. З того часу декілька разів приїжджала до нього в м. Шепетівка та залишила йому кошти. Він їй говорив, що не потребує її допомоги, оскільки він отримував соціальну допомогу по інвалідності, догляд за ним здійснювали соціальні служби. Вона не мала змоги доглядати батька, перебуваючи біля нього постійно, і матеріально повністю його забезпечувати, так як на її утриманні перебувала бабуся, яка доглядала її з дитинства, дбала про неї. Вона потребувала щоденного догляду, всі кошти йшли на її лікування, вона мала онкологічне захворювання, від якого і померла [INFO] . Не мала змоги допомагати батькові, так як проживає в селі, веде сільське господарство, працює на городі, інших доходів не має. Батько отримував кошти по інвалідності та батькові надавалась соціальна допомога вдома відповідними службами, а тому позивач [PERSON] не надала суду доказів, які б вказували, що її батько потребував саме її допомоги, а вона ухилялась від її надання. Про смерть батька позивач її не повідомила, а тому не мала змоги займатись його похованням. Про смерть батька їй стало відомо від знайомих, через декілька тижнів після його поховання, в кінці жовтня 2021 року. Дізнавшись про смерть батька, відразу ж поїхала на батькову могилу, разом із дядьком [PERSON] . В той же час, подала заяву про прийняття спадщини, зустрічалась з позивачем, яка не висувала жодних претензій щодо спадкового майна. Вважає, що переслідує лише корисливі мотиви, маючи намір отримати у спадок майно, яке належало спадкодавцю за життя, обмеживши її право на спадщину. А тому у задоволенні позову просила відмовити. Підготовче засідання 11.05.2022 року відкладено до 09 год 00 хв 10.06.2022 року через перебування головуючого судді у щорічній додатковій відпустці. Ухвалаю Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2022 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] підтоговче засідання призначено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів представника відповідача. 06.06.2023 року судом отримано подану позивачем відповідь на відзив відповідача, у якій [PERSON] уточнила, що в травні 2016 року брату [PERSON] було ампутовано праву ногу, а в липні 2020 року ліву ногу. Вона здійснювала догляд не лише за братом, але й за їх матір`ю похилого віку, яка померла в 2019 році. Щодо допомоги брату працівниками соцслужб, то він вимушений був до них звернутись, оскільки йому не допомагала донька. Працівник соцслужб приходив один раз на тиждень, а тому решту часу вона змушена була самостійно готувати брату, купувати продукти харчування, кожного місяця на протязі трьох років отримувала для нього інсулін у поліклініці. Зі слів брата їй відомо, що відповідач грубо з ним розмовляла, чинила психологічний тиск, змушувала почуватись винним. Після неодноразових таких розмов брат заблокував відповідача у мобільному телефоні. Оскільки [PERSON] ухилилась від допомоги своєму батькові, просила позов задовольнити. 10.06.2023 року судом отримано заперечення відповідача [PERSON] на відповідь на відзив, у якому вона посилається на те, що підтримувала контакти з батьком по телефону, приїздила до нього, привозила продукти харчування, ліки, в міру можливостей задовольняла його потреби. Про потреби батька повідомляла і тітку - позивача у справі. Оскільки долучені скріншоти переписки отриманно в протизаконний спосіб, є порушенням таємниці листування, вважає їх недопустимими доказами. За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження позову, посила в його задоволенні відмовити. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2022 року за клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09 год 00 хв 09.08.2022 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.08.2022 року закрито підготовче провадження на призначено розгляд справи по суті. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , який проживав один по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про поховання від 04.10.2021 року №462, договору-замовлення на організацію та проведення поховання №463 від 04.10.2021 року, поховання [PERSON] 05.10.2021 року здійснювала та витрати понесла позивач [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну останньому на праві власності квартиру [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. 28.10.2021 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Петровською Л.О. здійснено реєстрацію спадкової справи №72/2021 після смерті спадкодавця [PERSON] . Із заявами про прийняття спадщини у визначені законом строки та порядку звернулась спочатку відповідач [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] як донька спадкодавця та спадкоємець 1 черги за законом, а згодом і позивач [PERSON] як рідна сестра спадкодавця та спадкоємець другої черги за законом. Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцям нотаріусом не видавалось. Вказане підтверджується даними: свідоцтва про народження та смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 20.08.2021 та серії [NUMBER] від 12.10.2021 року відповідно; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] № 248 від 23.10.2021 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.10.2021 року; свідоцтва про одруження батьків позивача серії [NUMBER] ; договору обміну від 18.03.1995 року, довідки про належність житлової площі на квартиру від 24.03.1995 року та технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ; матеріалів спадкової справи №72/2021. З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 020356 від 04.12.2020 року вбачається, що [PERSON] був особою з інвалідністю І-Б групи загального захворювання довічно, потребував стороннього догляду. Згідно повідомлення КНП «Шепетівська ЦРЛ» №20/49 від 12.01.2022 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні: з 07.06.2016 р. по 04.07.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок; з 08.08.2016 р. по 06.09.2016 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Грануляційна рана ампутаційної кукси с/3 правої гомілки. Трофічна виразка лівої п`ятки. Цукровий діабет; з 10.07.2020 р. по 24.07.2020 р. у хірургічному відділенні з діагнозом: ангіопатія нижньої кінцівки з гангреною лівої ступні. Цукровий діабет ІІ ст. важка форма; з 28.08.2021 р. по 07.09.2021 р. у терапевтичному відділенні з діагнозом: цукровий діабет II типу важка форма. Діабетична ангіапатія ніг. Діабетична полінейропатія. Ампутаційні кукси обох нижніх кінцівок. Хронічний пієлонефрит з загостренням. Також [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у консультативно-діагностичній поліклініці та диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом: Цукровий діабет І типу з отриманням інсуліну, ампутаційна кукса правої гомілки. Згідно з даними індивідуальної програми реабілітації №27 від 04.12.2020 року мав групу інвалідності - І-Б, де в п. 13 (обмеження життєдіяльності) зазначено, що хворий потребував стороннього догляду. Група інвалідності з 2011 року. Відповідно до повідомлення директора Шепетівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №14 від 28.01.2022 року [PERSON] , 1949 року народження, що проживав по [ADDRESS] перебував на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома з 19.10.2017 року по 04.10.2021 року (на платній основі). Догляд за [PERSON] також здійснювала його сестра [PERSON] , купувала продукти харчування, готувала їжу, допомагала по господарству та в самообслуговуванні. Вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання про те, що протягом 2020-2021 років навідував [PERSON] 3-4 рази на тиждень, приносив продукти харчування, ліки, які купував за кошти, які надавав останній, провідував його і у лікарні, коли той хворів. Від [PERSON] чув, що у нього є донька, яка проживала в Києві, однак її ніколи у батька не бачив. Одного разу чув розмову по телефону із донькою, вона не приїздила до батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що був знайомий із [PERSON] більше 30 років. В 2016 році [PERSON] відрізали праву ногу, а в 2020 року і ліву ногу. Навідував останього, а перед смертю навіть ночував по черзі із його сестрою у нього в дома. Вказав, що доглядом за [PERSON] постійно замалась його сестра [PERSON] , а після його смерті здійснила його поховання. За роки спілкування жодного разу не бачив доньку, навіть на похороні її не було. Особисто повідомляв дядька [PERSON] , який телефонував на мобільний [PERSON] про поганий стан його здоров`я. Знає, що із донькою у нього були погані відносини. Аналогічні показання надала і в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка ствердила, що саме [PERSON] доглядала свого рідного брата [PERSON] , який перебував у безпорадному стані через ампутацію ніг, лікувала його, забезпечувала усім необхідним, готувала їжу, прала, сплачувала комунальні платежі, а після смерті здійснила його поховання. Відповідач [PERSON] для позивача не допомагала, до батька не приїздила. Відповідач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , після розірвання шлюбу її батьків [PERSON] та [PERSON] проживала разом з матір`ю, бабусею та дідусем по материній лінії. Після розірвання шлюбу саме матір займалась її вихованням, навчанням, утриманням. [PERSON] участі в її вихованні, утриманні не примав, спілкувався із дочкою [PERSON] в телефонному режимі та іноді зустрічався. Відповідач [PERSON] здійснювала догляд за матір`ю, яка хворіла, у зв`язку з цим потребувала систематичного лікування та догляду до дня її смерті [INFO] . Після смерті матері доглядала дідуся [PERSON] та бабусю [PERSON] , які були людьми похилого віку, хворіли та потребували її допомоги. [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] - [INFO] , після смерті здійснила їх поховання. Вказане підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 АВ №077930 від 30.03.2005 року, свідоцтвом про смерть матері відповідача [PERSON] серії [NUMBER] від 26.04..2005 року, свідоцтвом про дідуся [PERSON] серії [NUMBER] від 07.08.2006 року; свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 07.10.2020 року, довідки №430 від 26.04.2022 року Управління соціального захисту населення Жмеринської РДА, відповідно до якої [PERSON] в перід з 08.10.2019 року по 06.10.2020 року перебувала на обліку у віддлі державних соціальних допомог Барського підрозділу Управління соціального захисту населення Жмеринської РДА та отримувала компенсацію за надання соціальних послуг [PERSON] . Відповідач [PERSON] участі у догляді за батьком [PERSON] не брала, декілька разів приїжджала в гості, привозила продукти харчування, кошти. Вказане підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання про те, що по службових справах неодноразово в 2018-2019 роках їздив в м. Старокостянтинів, м. Нетішин, м.Славуту. Протягом цього періоду 5-6 разів возив [PERSON] до батька [PERSON] в м. Шепетівка, передавав йому від неї продукти харчування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що знав покійного [PERSON] , спілкувався також з ним по телефону. Через те, що він не допомагав сестрі виховувати доньку, просив його її не турбувати. Вказав, що [PERSON] їздила до батька 2-3 рази на рік. Особисто привозив її до нього в м. Шепетівку. Каріна везла йому продукти харчування, в міру можливостей грошові кошти. Позивач та її представник відмовились від допиту свідка [PERSON] , оскільки остання хворіє та за станом здоров`я не може прибути до суду, зважаючи на змагальність судового процесу да диспозитивність цивільного судочинства судом прийнята така відмова. Позивач [PERSON] , вважаючи, що відповідач [PERSON] свідомо ухилилась від надання допомоги спадкодавцю [PERSON] , який протягом тривалого часу у зв`язку із тяжким станом здоров`я та похилим віком був прикутий до ліжка через ампутацію ніг, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, а тому потребував стороннього догляду та допомоги, звернулась до суду із позовною заявою про усунення її від права на спадкування. Застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи (постанови Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц (провадження № 61-34600св18), від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17 (провадження № 61-37615св18)). У постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20) суд касаційної інстанції зазначив, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. При цьому, необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її нагальну необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Мотиви та висновки суду Заслухавши вступне слово сторін та їх представників, допитавши свідків, з`ясувавши думки учасників справи щодо завершення розгляду справи за їх відсутності, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. В постанові Верховного Суду від 18.09.2021 року у справі №760/21117/15-ц зазначено, що при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2021 року у справі №205/4674/19 провадження №61-3514св21. Як встановлено в суді, спадкодавець [PERSON] , у якого було ампутовано обидві ноги, потребував сторонньої допомоги, що підтверджується письмовими доказами, зокрема, довідкою до акта огляду МСЕК від 04.12.2020 року, індивідуальним планом реабілітації особи з інвалідністю від 04.12.2020 року № 27, а отже перебував у безпорадному стані, самостійно не міг забезпечити умови свого життя. Судом також встановлено, що [PERSON] перебував на обліку у відділенні соціальної допомоги вдома з 19.10.2017 року по 04.10.2021 року (на платній основі), постійну допомогу у його догляді надавала і його рідна сестра - позивач [PERSON] , а також час від часу його друзі [PERSON] , [PERSON] , знайомий [PERSON] . Відповідач [PERSON] участі у догляді за батьком [PERSON] не приймала, декілька разів навідувала його в м. Шепетівка. Верховний Суд наголошує, що лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування. Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Не містять матеріали справи доказів на підтвердження отримуваних за життя спадкодавцем [PERSON] доходів, не доведено позивачем і якої допомоги потребував покійний за життя. Та обставина, що [PERSON] часто не відвідувала свого батька не свідчить про факт умисного ухилення від надання йому допомоги. Позивачем не спростовано наданих відповідачем доказів на підтвердження фізичної та матеріальної неможливості надавати допомогу спадкодавцеві. Суд вважає, що позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження нагальної потреби спадкодавця [PERSON] в отриманні допомоги саме від відповідача [PERSON] , за умови її надання іншими особами, а також, що відповідач [PERSON] мала матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу спадкодавцю, проте умисно ухилилась від її надання. Не доведено позивачем і того, що [PERSON] звертався до доньки [PERSON] за такою допомогою, а остання йому відмовила у її наданні, а подана позивачем переписка не є належним і допустимим доказом цього. Не підтвердили наведеного і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Показання вказаних свідків про отримання допомоги переважно з боку позивача, не створює в сукупності умов для усунення від права на спадкування. Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , а тому в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, судові витрати слід покласти на останню.

Outcome: dismissed