Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою. Свої вимоги мотивує тим, він постійно проживає у с. Степанки Черкаського району Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про право власності [NUMBER] від 15.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Степанківської сільської ради та зареєстрованим 03.11.2008 року, йому на праві власності належить будинковолодіння за адресою [ADDRESS] . При оформлені документів з метою дарування будинку рідній доньці [PERSON] стало відомо, що на нерухоме майно накладена заборона за реєстраційним номером обтяження 3879379 та зареєстровано 12.10.2006 року о 15:11:03 за № 3879379 реєстратором : Черкаська районна державна нотаріальна контора, 18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255 із посиланням на підставу обтяження: повідомлення б/н, 07.04.1975, Черкаське міське управління Будбанку, з вказівкою об`єкта обтяження: невизначене майно, будинок Степанки Черкаського району, Черкаської області власник [PERSON] . Архівний запис 162722-247 від 07.04.1975. Після того, як це стало відомо отримано 25.07.2023 р. Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, де зазначено пошук за частковим співпадінням. При отриманні документів у Черкаській районній державній нотаріальній конторі позивач отримав роз`яснення про необхідність звернення за захистом свого порушеного права до суду, у зв`язку з тим, що документи, на підставі яких здійснено внесення відомостей про заборону, у Черкаській районній нотаіральній конторі відсутні. Будбанк СРСР реорганізований з видділенням банків галузевої спрямованості в 1987 році, необхідних документів та повноважень для припинення обтяження по нерухомому майну немає, саме тому без наявності кредитних договорів та договорів застави нотаріус не може зняти заборону. Відповідно до довідки Степанківської сільської ради виконавчого комітету № 296/02-25 від 21.07.2023 р. позивач зазначає, що дійсно зареєстрований та постійно проживає за адресою [ADDRESS] . На підставі даних погосподарського обліку по Степанківський сільській раді, станом на 1974-1976 роки в селі Степанки було зареєстровано 11 осіб з прізвищем [PERSON] ; станом на 2016 рік 101 особа, з них 4 особи з прізвищем та ім`ям [PERSON] ; станом на 2021 рік 91 особи з прізвищем [PERSON] , з них - 4 особи з прізвищем та ім`ям [PERSON] . Позивач вказує, що протягом усього свого життя він ніколи не брав кредити ні у банках, ні в інших фінансових установах, при реєстрації заборони на нерухоме майно, щодо року народження, індентифікаційного коду боржник не був зазначений, він є пенсіонером, перебуває на пенсії та хворіє, вказана заборона здійснена ще до реєстрації його права власності на нерухоме майно і порушує його право розпорядитись майном. Частиною 1 ст. 609 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Однак, в окремих випадках саме скасування такого запису в реєстрі є належним способом захисту прав та інтересів позивачів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.17), від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74)). Таким чином склалася ситуація, що обтяжувач майна Будбанк СРСР був ліквідованим, жодних даних про зміну, перехід прав вимоги за основним зобов`язанням до іншого кредитора та і наявність взагалі таких зобов`язань, немає. Наявність обтяжень на належне йому майно не позбавлятиме його права володіння ним. Разом з тим, його наявність, порушує його право власності, зокрема, право щодо розпорядження цим майном. Тому позивач просить зняти обтяження з належного йому нерухомого майна, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З врахуванням того, що документальне підтвердження виникнення та підстави обтяження його майна відсутнє, він позбавлений можливості в позасудовому порядку зняти обтяження з належного йому на праві власності майна, що порушує його право як власника на вільне та безперешкодне розпорядження майном, беручи до уваги, що починаючи з 1983 року до часу звернення до суду жодна фінансова установа не скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет обтяження. На підставі викладеного, посилаючись на норми законодавства та судової практики, позивач просить суд зняти обтяження у вигляді накладених заборон на нерухоме майно з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в Єдиному реєстрі заборон \~ \~ \~ \~відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 3879379, зареєстрований 12.10.2006 року реєстратором Черкаською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Будбанку без номера від 07.04.1975. Зміст, характеристика обтяження: архівний номер 162722-247, архівна дата 07.04.1975. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 02.08.2023 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.07.2023 року № 340274699, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 15.10.2008 року, виданого виконавчим комітетом Степанківської сільської ради. За вказаним майном зареєстровано 12.10.2006 року за № 3879379 реєстратором Черкаська районна державна нотаріальна контора, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд. 255 заборону на нерухоме майно із посипанням на підставу обтяження: повідомлення б/н, 07.04.1975, Черкаське міське управління Будбанку, з вказівкою об`єкта обтяження: невизначене майно, будинок Степанки Черкаського району, Черкаської області власник [PERSON] . Архівний запис 162722-247 від 07.04.1975. Згідно державного акту серії ЯИ № 633412 від 06.04.2010 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 71249870000:03:002:0299 за адресою [ADDRESS] . Позивачем також надано копію технічного паспорту на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 19.08.2008 року. Згідно з Інформацією з Єдиного державного реєстру боржників станом на день розгляду справи, інформація про боржника [PERSON] відсутня. Позивачем долучено до позовної заяви копію довідки від 21.07.2023 року № 296/02-25, яку видано виконавчим комітетом Степанківської сільської ради, в якій зазначена інформація про те, скільки осіб з прізвищем [PERSON] та ім`ям та прізвищем [PERSON] за різні роки було зареєстровано у с. Степанки, однак вказану довідку суд не приймає до уваги, оскільки інформація довідки не стосується предмета спору у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно частини 3\~статті 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6\~статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вказані вище висновки викладено Верховним Судом у постановах від 03 вересня 2020 р. у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 р. у справі № 906/516/19, від 30 червня 2020 р. у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 р. у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 р. у справі № 916/2464/19, від 28 жовтня 2020 р. у справі № 910/10963/19 та від 18 листопада 2020 р. у справі № 154/883/19-ц. Відповідно до частини 4\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує, висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п.1 ч.2 ст.\~27\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені докази, судом встановлено, що запис про заборону на належне на праві власності майно позивача був внесений реєстратором Черкаської районної державної нотаріальної контори 12.10.2006 року на підставі повідомлення б/н від 07.04.1975 року Черкаського міського управління Будбанку СРСР, який ліквідовано, відсутні будь-які дані про зміну, перехід прав вимоги за основним зобов`язанням до іншого кредитора, жодних дій зі стягнення з позивача, які були б пов`язані із забороною не вчинялось, позивач набув право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами 03.11.2008 року. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для існування такого обмеження щодо нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, оскільки існування такої заборони відчуження об`єкту нерухомого майна порушує права позивача. Таким чином, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач не просив стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. На підставі ст. ст. 317, 319 ЦК України,

Outcome: approved