Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0968956816 від 30 грудня 2021 року у сумі 95436 грн. 36 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 0968956816, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 15 459 грн. 00 коп. в межах строку дії договору - 12 місяців з дня підписання договору. 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й № 0968956816 від 30 грудня 2021 року. Станом на 24.11.2022 року за вказаним кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 95436 грн. 36 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15459 грн. 00 коп., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 79 977 грн. 36 коп. Внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0968956816 від 30 грудня 2021 року у сумі 95436 грн. 36 коп. та стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Відповідачем у справі подано відзив на позов з якого вбачається, що позовні вимоги він не визнає і у задоволенні позову просить відмовити, вказує, що договір № 0968956816 від 30 грудня 2021 року містить ознаки кредитного договору, кредитування є фінансовою послугою що потребує отримання ліцензії відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послу» Також вказує, що позивачем надано копію кредитного договору, що не містить його підпис та доказів ознайомлення його з умовами кредитного договору, отримання кредитних коштів та ознайомлення із правилами надання грошових коштів на які посилається позивач, оскільки умови договору приєднання розробляються позикодавцем останній повинен довести, що саме ці умови були доведенні позичальнику. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається що сума заборгованості в розмірі 95436,36 грн. не ґрунтується на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів а тому не підлягає задоволенню. Крім того відповідач посилається на те що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості. Також заначено, що відсутність доказів направлення відповідачу досудової вимоги про необхідність сплати простроченої заборгованості, не надають права на дострокове стягнення заборгованості. Врахуючи вище наведення відповідач вважає подану позовну заяву необґрунтованою та передчасною. Представником відповідача подано відповідь на відзив в якій зазначено, що укладання договору № 0968956816 від 30 грудня 2021 року та погодження умов договору укладений відповідно до вимог Закону України «Про електрону комерцію». Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до Крижопільського районного суду надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину (частина 1 статті 12 Закону). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом Встановлено, що [PERSON] 30.12.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 7j7f2d підписано заявку-анкету на отримання кредиту №3966116 від 30.12.2021, де визначено розмір кредиту 15459 грн, термін кредитування - 12 місяців, ціль кредиту - використання в споживчих цілях, спосіб отримання кредиту - платіжна картка, реквізити банківської платіжної картки 4149500148436085 (а.с. 9). Відповідно до пропозиції на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968956816/12 від 30.12.2021 (оферта) та надання кредиту згідно Заявки - анкети №3966116 від 30.12.2021 (а.с.5) і Акцепту оферти від 30.12.2021 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968956816/12 від 30.12.2021 (оферта) та надання кредиту згідно Заявки - анкети №3966116 від 30.12.2021 (а.с.6), що підписані 30.12.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 7j7f2d, між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено 30.12.2021 Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968956816/12. Відповідно до умов зазначеного Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968956816/12 від 30.12.2021 розмір кредиту - 15459 грн; строк користування кредиту - 12 місяців; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджується, що [PERSON] , з яким укладено договір 0968956816 від 30.12.2021, ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі ідентифікатора: 7j7f2d, 30.12.2021, номер телефону [NUMBER] (а.с.10). Згідно з квитанції № 128130734 від 30.12.2021 ТОВ «Інфінанс» перераховано 15459 грн на карту [NUMBER] . 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 24/11-22, предметом якого є відступлення Первісним Кредитором за плату право грошової вимоги у сумі 117991737,53 грн та прийняття Фактором право грошової вимоги до боржників, і останній стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між Клієнтом і Боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/11-22 від 24 листопада 2022 року ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором № 0968956816 , укладеним із [PERSON] на загальну 95436,36 грн. з яких заборгованості за тілом кредиту - 15459,00 грн, заборгованості по процентам - 79977,36 грн, (а.с. 17). Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини суд приходить до висновку про те, що між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] 30.12.2021 укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступник кредитора (за договором факторингу від 24.11.2022) за кредитним договором від 30.12.2021 щодо позичальника [PERSON] , має право на отримання від останнього виконання кредитних зобов`язань у вигляді сплати заборгованості, що складається з фактично отриманих у кредит коштів в сумі 15459 грн та нарахованих за період з 31.12.2021 по 24.11.2022 згідно умов кредитного договору попереднім кредитором ТОВ «Інфінанс» відсотків в сумі 79977,36 грн (а.с.17-22). Також суд, виходячи із правомірності правочину, приймає до уваги, що ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником ТОВ «Інфінанс», яке зареєстроване, як фінансова установа 06.02.2014, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 29.03.2019 року, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 15.05.2014 та ліцензією національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг виданої на підставі розпорядження № 3526 від 31.12.2015 року. З огляду на вищенаведене та оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України надані сторонами докази, суд вважає безпідставними доводи відповідачки про відсутність доказів ознайомлення відповідача із умовами отримання кредиту та укладання самого договору про надання кредитних коштів в сумі 15459 грн, та надання кредитних коштів. Посилання відповідача, щодо розміру нарахованої пені, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог про стягнення неустойки за невиконання взятих на себе зобов`язань, що повернення суми кредитних коштів та погашення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у позичальника перед Товариством наявна кредитна заборгованість у розмірі 95436,36 грн (заборгованість за основною сумою боргу 15459 грн та нарахованих за період з 31.12.2021 по 24.11.2022 згідно умов кредитного договору попереднім кредитором ТОВ «Інфінанс» відсотків в сумі 79977,36 грн) і відповідачем не заперечувався зазначений розмір кредитної заборгованості, його нарахування, тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 95436,36 грн кредитної заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved