Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису вчиненого 12.01.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 785 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з позивача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 104 319,60 грн, таким що не підлягає виконанню. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що нотаріус при вчиненні вище вказаного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Заяви ( клопотання) учасників справи Позовна заява надійша до Рокитнянського районного суду Київської області 31.03.2023. Протоколом автоматизованого розподулу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Чорненькій О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області 31.03.2023 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни докази по справ. Копію позовної заяви та доданих до неї документів відправлено відповідачеві та третім особам рекомендованими поштовими відправленнями. На розгляд справи призначений 07.09.2023 учасники справи не прибули. Позивач у судове засідання не прибула, натомість подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Представник вдіповідача у судове засідання не прибув, при цьому про розгляд справи повідомлено шляхом надсилання поштових відправлень, яке отримано адресатом, що підтверджується зворотнім поштовим підтвердженням від 04.05.2023, 12.06.2023, 01.08.2023. Третю особу - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. про розгляд справи було повідомлено поштовим відправленням, яке повернуто до суду 04.05.2023 через відсутність адресата за вказаною адресою. А також розміщенням оголошень про виклик до суду на офіційному сайті суду, які опубліковано 01.06.2023 та 17.07.2023. Третю особу - приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. про розгляд справи було повідомлено поштовими відправленнями, які отримано адресатом, що підтверджується зворотніми поштовими відправленнями від 28.07.2023. Однак, треті особи будучи належним чином повідомлененими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, таким чином, визначений частиною 3 статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" та треті особи у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи у їх відсутності та відзиву на позовну заяву не скористались, будь-яких клопотань та заяв від відповідача та третіх осіб до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивачки, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом З матеріалів справи судом встановлено, що 12.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 785, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 104 319, 60 грн. Про наявність виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 15.02.2021 позивачу стало відомо із постанови приватного виконавця Малкової М.В. про стягнення на заробітну плату від 15.02.2021, яка 26.02.2021 надійшла до місця його роботи (військова частина [NUMBER] ЄДРПОУ [NUMBER] ) та стало відомо про необхідність здійснювати стягнення загальної суми боргу 104319,60 грн. (з яких: 94227,82 грн. - борг на користь стягувана, 9422,78 грн - основна винагорода на користь приватного виконавця, витрати на проведення виконавчих дій - 669,00 грн.). Будь-які інші документи від приватного виконавця Малкової М.В. він позивач отримував. На офіційному сайті Міністерства юстиції України за посиланням https://егb.minjust.gov.ua/#/search-debtors в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про наявність виконавчого провадження № [NUMBER]; боржник: [PERSON] ; документ виданий приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за №785, Ідентифікатор доступу: 96АБ00В95177. Позивач зазначає, що вчинення приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. виконавчого напису порушує його права, оскільки вимоги про погашення заборгованості від ТОВ «Вердикт Капітал» він не отримував, у нотаріуса були відсутні документи, які б підтверджували безспірність заборгованості. Через необізнаність, станом на березень 2023 року, з позивача за виконавчим провадженням ВП № [NUMBER] від 15.02.2021 було стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кошти в розмірі - 49 210,01 грн. Вважає, що виконавчий напис за реєстровим № 785 вчинений 12.01.2021 приватним нотаріусом є таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» і, як наслідок, здійснюється неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Разом з тим, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. на виконня ухвали суду про витребування доказів від 31.03.2023 надано до суду витребовувані докази, зокрема: копія постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 11.04.2023; копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2021; копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.02.2023; копія постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.02.2021; копія постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 10.02.2021; копія кредитного договору від 21.02.2014; копія додатку № 1 до кредитного договору від 15.08.2014; копія виписки з особового рахунку № [NUMBER] ; копія виконавчого напису від 12.01.2021. З долучено до матеріалів справи приватним виокнавцем Малковою М.В. оспорюваного виконавчого напису встановлено, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 500956490 від 15.08.2014 укладеним з Акціонерне товариство "Альфа-Банк", код ЄРДПОУ 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ "Кредитні Ініціативи", код 35326253, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", код 41264766, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ "Вердикт Капітал", код ЄРДПОУ 36799749, яке є стягувачем заборгованості за Кредитним договором 500956490 від 15.08.2014. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. ухвалу суду про витребування доказів від 31.03.2023 не виконано. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання. Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 була відновлена. Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 23 від 21.03.2017. Резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 92 від 24.11.2017. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає саме Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 2075 від 11.11.1999, № 693 від 24.04.2000 та № 1602 від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на вказане, в момент вчинення виконавчого напису № 785 від 12.01.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена також Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржнику про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). Суд враховує, що до позивача не надходила вимога від ТОВ "Вердикт Капітал", про погашення боргу та повідомлення про перехід права вимоги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ТОВ "Кредитні Ініціативи", потім до ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", потім до ТОВ "Вердикт Капітал", код ЄРДПОУ 36799749, яке є стягувачем заборгованості за Кредитним договором 500956490 від 15.08.2014, укладений кредитний договір № 500956490 від 15.08.2014 між [PERSON] та Акціонерним товариством "Альфа-Банк" у простій письмовій формі. Оскільки відповідачем ТОВ "Вердикт Капітал"не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом; вчинив виконавчий напис по договору, який укладений в простій письмовій формі та не посвідчений нотаріально, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім того, нотаріус не переконався у безспірності стягуваної суми та чи не порушені строки позовної давності при стягненні вказаних сум. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, нотаріус не переконався чи не порушені строки позовної давності при стягненні вказаних сум, а також нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, також відсутні підстави права вимоги ТОВ "Вердикт Капітал" до [PERSON] , суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з квитанціями про оплату № 32528798800006569525 від 28.03.2023 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1073,60 грн. та № 32528798800006569693 від 28.03.2023 позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80грн. Відтак, з відповідача підлягає стягненян судовий збір у загальному розмірі 1610,40 грн.

Outcome: approved