Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

у серпні 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, заінтересовані особи: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилась [INFO] в м. Донецьку, в родині [PERSON] та [PERSON] (мова оригіналу документа). 27.07.1984 року між нею та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що було здійснено актовий запис № 623. Після реєстрації шлюбу її прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 28.12.1993 року шлюб між нею - [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Кіровським відділом ЗАГС здійснено актовий запис № 980 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . Після реєстрації розірвання шлюбу її прізвище залишилось « [PERSON] ». ЇЇ сестра, [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] в м. Донецьк, в родині [PERSON] та [PERSON] . 12.10.1973 року між [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що було здійснено актовий запис № 3479. Після реєстрації шлюбу прізвище сестри « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». Разом з тим, під час перекладу з російської мови на українську, було допущено помилку та невірно здійснено переклад прізвищ, однак, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є рідними сестрами, а технічна помилка виникла при невірному перекладі прізвища. Вказане й послугувало підставою для її звернення до суду із вказаною заявою, оскільки встановлення факту родинних відносин є необхідним для реалізації її особистих прав, а в інший спосіб вона не має можливості встановити зазначений вище юридичний факт та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України та за її межами. Ухвалою від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 05.09.2023 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання заяви та проханням її задовольнити. Заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, не з`явились, причини неявки не повідомили. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила заяву [PERSON] задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є її рідною сестрою, а розбіжності у написанні дівочого прізвища були допущені під час перекладу з російської на українську мову. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити за результатами розгляду справи рішення за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилась [INFO] в м. Донецьку, в родині [PERSON] та [PERSON] (мова оригіналу документа), що підтверджується свідоцтвом про народження серія та номер [NUMBER] від 30.10.1959 року. 27.07.1984 року між [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що було здійснено актовий запис № 623. Після реєстрації шлюбу прізвище заявника « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». 28.12.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Кіровським відділом ЗАГС здійснено актовий запис № 980 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище заявника залишилось « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00040086562 від 13.06.2023 року. Також, судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), народилася [INFO] в м. Донецьк, в родині [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.05.2023 року. 12.10.1973 року між [PERSON] та [PERSON] Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб, про що було здійснено актовий запис № 3479. Після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00039755679 від 19.05.2023 року. Вбачається, що під час перекладу з російської мови на українську було допущено помилку та невірно здійснено переклад прізвищ, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ). Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 ЦПК України. За нормою ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03.02.2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18.11.2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25.11.2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19.06.2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05.12.2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, відповідно суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, і заявник у зв`язку з цим не має іншої можливості встановити зазначений вище юридичний факт та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України та за її межами, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються з її заявою, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Отже, враховуючи, що факт, заявлений [PERSON] для встановлення у судовому порядку має юридичне значення, тому суд вважає можливим встановити вказаний факт в порядку, визначеному нормами глави 6 розділу IV ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved