Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріальногго округу Солонець Т.М., 20.12.2021 за № 19146 таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на її користь понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис за № 19146 про стягнення з неї, як боржника, на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 15310 грн, заборгованість за тілом кредиту 2864,87 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн, плата за вчинення виконавчого напису, що становить в сумі 18224, 87 гривень. ТОВ «ФК управління активами» діяв на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021, укладеного між ним та АТ КБ «Приватбанк», з відступленням права вимоги за кредитним договором № SAMDNWEC 00001562646 від 13.02.2014, що укладався в м. Козятин між нею та АТ КБ «Приватбанк». Виконавчий напис був пред`явлений для примусового виконання в Козятинський відділ ДВС. 14.02.2022 Козятинським відділом ДВС було відкрито виконавче провадження, на підставі чого з її заробітної плати в травні 2022 року було утримано 1216,57 гривень та перераховано на рахунок стягувача. Саме в червні 2022 року після отримання заробітної плати за травень місяць їй стало відомо про існування виконавчого напису від 21.12.2021, який нею оспорюється. Вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., за № 19146, не підлягає виконанню з наступних підстав. Так, вона 13.02.2014 брала кредитні кошти за договором з ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 16000 гривень у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 29.07.2016, з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором, в сумі 15210,81 грн, яка складалась з 9224,65 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом, 100 гривень, заборгованості за пенею і комісією. Також стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 гривень. Рішення суду було повністю виконано, в зв`язку з чим державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу ДВС, 03.11.2017 винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження по стягненню боргу в розмірі 1378 гривень - судовий збір, а 27.06.2019 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по стягненню боргу в розмірі 15210,81 грн, - основний борг за кредитним договором. Стверджує, що на момент укладення договору факторингу, за яким відступлено право вимоги за кредитним договором від 13.02.2014 кредит був повністю погашений. Договір факторингу укладався 26.10.2021, а її борг перед AT КБ «Приватбанк» був повернутий 27.06.2019, тому AT КБ «Приватбанк» передав ТОВ «Фінансова компанія управління активами» фактично неіснуючий борг. Отже, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Солонець Т.М., не звернула увагу на те, що кредитний договір був укладений 13.02.2014, а право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в жовтні 2021 року, після спливу більше 7 років. Таким чином, ніякого боргу або невиконаних зобов`язань перед відповідачем вона не має. Отже, з перерахованих вище підстав, виконавчий напис нотаріуса не може виконуватися, так як він порушує її права та інтереси, а самого боргу вона не визнає. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.07.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., належним чином засвідчені копії матеріали, відповідно до яких 20.12.2021 нею вчинено виконавчий напис за № 19146 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 18 224,87 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явились, хоча повідомлялась про день, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки 16.01.2023. Однак, 11.01.2023 [PERSON] , через канцелярію суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала. Просила його задовольнити. Представник ТОВ «ФК управління активами» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про розгляд справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки 18.01.2023, а також позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, яка міститься в матеріалах справи. Відзив на позов не подав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. належним чином повідомлялась про місце, дату та час слухання справи, про що свідчить поштове відправлення, яке повернулось на адресу суду не врученим разом з позовною заявою, копією ухвали та судовою повісткою, з відміткою про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Витребувані матеріали відповідно до ухвали від 21.07.2022, суду надані не були. Відповідно до роздруківки з сайту Єдиного реєстру нотаріусів станом на 16.01.2023, приватний нотаріус Солонець Тамара Миколаївна, ( [ADDRESS] ), номер свідоцтва 2288, тимчасово не діє. Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За таких обставин, у зв`язку з тим, що [PERSON] , позбавлена права на зайняття нотаріальною діяльністю, а судова кореспонденція надсилається за її юридичною адресою, тому [PERSON] , неможливо повідомити про судове засідання, що в свою чергу, призводить до затягування судового процесу та порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк. Представник Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного управління міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) також не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, про що свідчить судова розписка про отримання судової повістки 12.01.2023, яка міститься в матеріалах справи. На думку суду, матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення обставин у справі та прийняття рішення, а тому суд не вбачає перешкод для розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність її учасників за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12.12.2021 за № 19146 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК управління активами», за період з 25.10.2021 по 20.12.2021 включно, суму в розмірі 18224,87 грн. Відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.07.2016 з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) стягнуто на користь ПАТ КБ Приватбанк (код ЄДРПОУ 14360570, рах. [NUMBER] , МФО 305299 м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50) заборгованість по кредитному договору в сумі 20535,46 грн, яка складається з наступного: 15210,81 грн, - заборгованість за кредитом; 9224,65 грн, - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн, - заборгованість за пенею та комісією, а також судовий збір у розмірі 1378 грн, 00 коп. На підставі виконавчого напису № 19146 від 14.02.2022, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.А., старшим державним виконавцем Козятинського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Лисюк А.І., 14.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68634093. Старшим державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Скиданом Ю.В., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 52486165 від 03.11.2017, з примусового виконання по виконавчому листу № 133/1175/16 виданого 21.09.2016, боргу в сумі 1378 гривень. Старшим державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Мишолов І.П., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 52486165 від 03.11.2017 з примусового виконання по виконавчому листу № 133/1175/16, виданого 21.09.2016, про стягнення боргу в сумі 15210, 81 гривень. Відповідно до довідки, виданої ПриватБанк від 05.06.2022, [PERSON] , [INFO] , станом на 08.06.2022 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». З довідки АТ «Українська Залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Козятинська дирекція залізничних перевезень» № 127 від 14.06.2022 про утримані судові, вбачається, що [PERSON] , за травень 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 4691,20 гривень, з якої утримано 20 % судових в розмірі 1216, 57 гривень. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 89 Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 даного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд звертає увагу, що позивач заперечувала наявністьзаборгованості перед ТОВ ФК «Управління активами», а також нею надано довідку АТ КБ «Приватбанк» від 05.06.2022, з якої вбачається, що станом на 08.06.2022 у неї відсутня заборгованість перед банком. Відповідно до наданих позивачем копії рішення суду та постанов державного виконавця не вбачається за можливе достеменно стверджувати, що приватний нотаріус видав виконавчий напис про стягнення боргу по тому самому кредитному договору, по якому було рішення суду про стягнення боргу, оскільки хоча дата договору збігається, проте у виконавчому написі нотаріуса вказано номер договору, а у рішенні суду зазначено, що договір без номера. Однак сам факт заперечення позивачем існування боргу вказує на те, що позивач не вважає борг безспірним, а отже відповідачем має бути спростована спірність боргу, та доведена на підставі належних доказів його безспірність. В той же час, слід зазначити, що матеріали справи не містять документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Також в матеріалах не міститься розрахунку заборгованості. Відповідачем не надано суду жодних документів, які б підтвердили факт подання таких документів нотаріусу, та наявність самого кредитного договору. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від відвовідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості та суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, не доведено, що позивач отримував вимогу про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису, або письмової вимоги про усунення порушень, а отже - він був позбавлений можливості надати будь-які пояснення чи аргументи на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодного документа на підтвердження того, що він отримав право вимоги до [PERSON] після його відступлення ПАТ КБ "Приватбанк". Таким чином, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною. Вказані обставини вказують на обгрунтованість позову, та наявність підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. При поданні заяви до суду позивачкою за надання правничої допомоги сплочено 1500 гривень, що підтверджується квитанцією від 16.06.2022 Адвокатського об`єднання «Вінницька обласна колегія адвокатів». Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ТОВ "ФК управління активами" на користь позивачки [PERSON] витрати за правничу допомогу, що становить в сумі 1500 гривень та судовий збір.

Outcome: approved