Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

30 травня 2023 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що влютому місяці 2020 року вона звернулась до [PERSON] , яка на той час здійснювала свою діяльність за адресою: [ADDRESS] і представлялася як турагент, з проханням організувати круїзний тур. Відповідач запропонувала позивачу пропозицію та умови туру. Після узгодження відповідач надіслала рахунки фактури та реквізити для сплати туристичних послуг, а саме: рахунок - фактуру № 060220-01 від 06 лютого 2020 року на суму 29155.50 грн, де зазначено: «Постачальник ФОП [PERSON] і.н.н. [NUMBER] , [ADDRESS] ,» рахунок для сплати : Р/р IBAN [NUMBER] МФО 351005 на суму 29155.50 грн. та Рахунок-фактура № 140220-01 від 14 лютого 2020 року на суму 54 181.80 грн.. Зазначені суми грошових коштів були сплачені позивачем на рахунок [PERSON] .. В березні 2020 року відповідач [PERSON] повідомила, що через епідемію коронавірусу були зупинені всі круїзи і гостям запропоновано перенести круїз на любу дату до кінця 2021 року. Відповідачем було повідомлено позивача про можливе поновлення круїзів з 30 квітня 2020 року. Позивач періодично, щотижня, до 05 вересня 2022 року спілкувалася з відповідачем [PERSON] про поновлення круїзу. У якості компенсації за причинені неподобства, [PERSON] запропонувала позивачу безкоштовно (за свій рахунок) оформити візи до США, які позивач сплатила. В грудні 2021 року відповідач [PERSON] повідомила про відновлення туризму і позивач вирішила запланувати круїз на весну 2022 року по Середземномор`ю на лайнері МБС Seaviewno маршруту Барселона - Марсель - Генуя - Неаполь - Мессіна - Валлетта - Барселона, за що потрібно було доплатити 9476 грн., на що позивач погодилась та сплатила вказані гроші на рахунок цього відповідача, доказом чого є квитанція про сплату №КЕ5С-А5М1-КЕН7-ССВ1 від 30 листопада 2021 року. Також, позивач мала летіти на корпоративну зустріч і знову скористалася послугами відповідача [PERSON] , заплативши їй 7 068 грн., доказом чого є квитанція про сплату №5Т4С-0Р6Е-8Е2Х-ЕТ7А від 21 січня 2022 року (+212,04 грн комісія банку). Крім того, в жовтні 2021 року позивач обумовила з цим відповідачем поїздку до гірськолижного курорту в Болгарії і перерахувала їй за надання туристичних послуг 17 531 грн. (квитанція №0278-РРТ1-5М7Т-ХКМЗ від 16 жовтня 2021 року та 40 904 грн. (квитанція №H11В-8821-1Е35-ЕЕ0С від 31 січня 2022 року). 11 лютого 2022 року відповідач [PERSON] повідомила позивача про те, що авіаперевізник «Роза вітрів» (Windrose airlines) змінив графік польотів, і тому позивач мав в екстреному порядку придбати інші авіаквитки з відльотом 16 лютого 2022 року. Але 16 лютого 2022 року відповідач зателефонувала і повідомила, що позивачу не підтвердили бронювання готелю. Позивач, оскільки відпочинок був запланований з сім`єю та компанією, вимушена була самостійно бронювати інший готель, домовившись з цим відповідачем про повернення всіх грошових коштів за ненадані послуги. До 05 вересня 2022 року тривали перемовини, були обіцянки повернути гроші, починаючи з 05 вересня 2022 року всі контактні телефони відповідача були вимкнуті. Таким чином позивачем було сплачено на вимогу на рахунки [PERSON] грошові кошти в розмірі: 167 427.34 грн.: борг по круїзу = 92 813 грн., борг за візи в США = 8 640 грн., гірськолижний відпочинок, лютий 2022 = 58 435 грн., борг за авіа = 7 068 грн., всього 166 956 грн. + 471.24 банківські послуги. Частина із зазначених грошових коштів на підставі наданих [PERSON] реквізитів у сумі 83337,00 грн. були перераховані на банківський рахунок [PERSON] . 22 вересня 2022 року представник позивачки адвокат Маслов С.С. звертався до відповідачки [PERSON] з пропозицією досудового врегулювання спору, проте остання відповіді так і не надала, грошові кошти не повернула. Після вжитих заходів, 22.11.2022 року [PERSON] повністю повернула Позивачці суму грошових у розмірі 83337,00 грн. які були на її рахунку шляхом перерахування їх на банківський рахунок Позивача. На цій підставі позивач звертається до суду з позовом про захист свого майнового права та просить суд стягнути з відповідача суму помилково перерахованих коштів в розмірі 83619 грн., 3 % річних у розмірі 1718,20 гривень, а також судові витрати. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 31 травня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача - адвоката Маслова С.С., в якій останній просить провести судове засідання без його участі та участі позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що Позивач неодноразово в період 202-2022 років сплачувала грошові кошти на рахунок відповідача. 16.10.2021 року позивачка здійснила переказ на рахунок [PERSON] (рахунок одержувача [NUMBER] ) на суму 17531,00 грн., квитанція №0278-РРТ1-5М7Т- ХКМЗ від 16 жовтня 2021 року. 26.10.2021 року позивачка здійснила переказ на рахунок [PERSON] (рахунок одержувача [NUMBER] ) на суму 8640,00 грн. + 259,20 грн. комісія банку, відповідно до квитанції про сплату № ЗХ9С-095Р-0116-АКН1 від 26 жовтня 2021 року. 30.11.2021 року позивачка здійснила переказ на рахунок [PERSON] (рахунок одержувача [NUMBER] ) на суму 9476,00 грн., відповідно до квитанції про сплату №КЕ5С-А5М1-КЕН7-ССВ1 від 30 листопада 2021 року. 21.01.2022 року позивачка здійснила переказ на рахунок [PERSON] (рахунок одержувача [NUMBER] ) ) на суму 7068,00 грн. + 212,04 грн. комісія банку, відповідно до квитанції про сплату №5Т4С-0Р6Е-8Е2Х-ЕТ7А від 21 січня 2022 року. 31.01.2022 року позивачка здійснила переказ на рахунок [PERSON] (рахунок одержувача [NUMBER] ) на суму 40904,00 грн. (квитанція №Н11В-8821-1Е35- ЕЕ0С від 31 січня 2022 року). 22 вересня 2022 року представник позивачки адвокат Маслов С.С. звертався до відповідачки [PERSON] з пропозицією досудового врегулювання спору за допомогою поштового зв`язку, проте остання відповіді так і не надала, грошові кошти не повернула. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до постанови КЦС ВС від 20 березня 2019 року у справі № 607/5422/16-ц, якщо договір між сторонами не був укладений, тобто правової підстави передачі коштів у момент їх передачі немає, до правовідносин застосовується стаття 1212 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи договору про надання туристичних послуг із зазначенням його істотних умов щодо виду послуги, вартості, строку виконання тощо, укладено між позивачем та відповідачем не було. Платіжні реквізити також не містять виду послуги, її вартості, призначення платежу. Отже, на момент сплати/перерахунку грошових коштів від позивача на користь відповідача правових підстав для такої передачі грошових коштів не було, відповідно, відповідач набула майно (гроші) або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), і згідно до ст.1212 ЦК України зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на зазначене, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження доказами, що наявні в матеріалах справи, суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача, в порядку статті 1212 ЦК України, грошових коштів в сумі 83619 гривень. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови ВП ВС від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Позивачем надано до суду розрахунок, згідно якого, станом на день подання позову, 3 % річних становить 1718,20 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорювався. З урахуванням задоволення первісних позовних вимог, похідні вимоги по стягненню трьох процентів річних від простроченої суми також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Крім того, згідно положень ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України). Так, між [PERSON] та адвокатом Масловим Сергієм Семеновичем року було укладено договір №20/09/22 про надання правничої професійної допомоги, а 29.05.2023 року укладено Додаткову угоду №1 до вказаного Договору, якою визначена вартість послуг адвоката за надання правової (правничої) допомоги в межах даної справи в суді першої інстанції. Пунктом 2 Додаткової №1 сторонами узгоджено фіксований розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги в розмірі 15000,00 грн. В порядку ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 29.05.2023 року адвокатом Масловим С.С., було надано [PERSON] Звіт про надання правової (правничої) допомоги за Додатковою угодою №1 від 29.05.2023 року до вказаного Договору№20/09/22, яким визначено детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу. Вказаний звіт підписано сторонами, а також визначено строк оплати вартості наданих послуг, гонорар та витрати, понесені при наданні правової допомоги. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову - покладаються на відповідача. З огляду на вказане, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

Outcome: approved