Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Кіровограда з заявою про встановлення юридичного факту факту смерті її (заявника) батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце народження: с. Кряківка, Слов`яносербського району, Луганської області, який помер [INFO] в м. Луганськ, зазначивши на обґрунтування заяви, що вона (заявник) є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганськ, що є тимчасово окупованою територією України. З метою державної реєстрації смерті батька, вона звернулася до Відділу реєстрації смерті у м. Кропивницький, про що отримала роз`яснення, що вчинення відповідної дії неможливе, у зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть видано органом, який не має доступу до єдиного державного реєстру реєстрації смерті і даний документ не може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Крім того, зазначила, що встановлення факту смерті батька необхідно їй для звернення до Пенсійного фонду, відділу Соцзахисту, а також для оформлення спадкових прав після смерті батька, що, в свою чергу, стало підставою для її (заявника) звернення до суду з заявою про встановлення зазначеного юридичного факту факту смерті її (заявника) батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в м. Луганськ. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року відкрито окреме провадження у справі, з призначенням судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 16 серпня 2023 року за вх. № 20490 про розгляд заяви без її участі. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, 16.08.2023 року електронною поштою направив заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 5342 про розгляд заяви без участі представника заінтересованої особи, в якій також зазначив, що перевіркою наявності актового запису про смерть станом на 16.08.2023 року за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Дослідивши зміст заяви та докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту ст.\~4\~ЦПК\~України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Крім того, статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, і, зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , за яким заявник [PERSON] народилася [INFO] в місті Слов`яносербськ, Слов`яносербського району, Ворошиловградської області (нинішня назва області Луганська), про що 19 березня 1979 року Слов`яносербською селищною радою Ворошиловградської області зроблено запис № 17, та батьками останньої в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] та в графі «Мати» - [PERSON] . 04 травня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 04 травня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 149, та після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що батько заявника [PERSON] - [PERSON] народився [INFO] в с. Калаус Кряківка, Фрунзенського району, Ворошиловградської області, про що 02 травня 1951 року зроблено запис № 9, та 07.05.1952 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Окрім того, судом також встановлено, що [INFO] батько заявника [PERSON] [PERSON] , [INFO] , громадянин України, помер в м. Луганськ, при цьому, факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 1473 від 15 листопада 2022 року, виданого ДУ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 8» ЛНР, в якому зазначено дату смерті [PERSON] , - [INFO] , місце проживання померлого: [ADDRESS] , місце смерті: м. Луганськ, хвороба, що призвела до смерті: набряк головного мозку. Інфаркт головного мозку в басейні правої середньо-мозкової артерії. Відповідно до Постанови Верхової Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» - окремі районі, міста і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими. Судом також встановлено, що батько заявника [PERSON] , [INFO] , проживав у селищі міського типу Слов`яносербськ, Луганської області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області» селище міського типу Слов`яносербськ, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, увійшло до складу Зимогір`ївської міської громади, код населеного пункту згідно КОАТУУ 4424510300. Крім того, відповідно до Указу Президента України № 32/2019 від 07.02.2019 року, яким затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, Слов`яносербський район, Луганської області в т.ч. і м. Луганськ є тимчасово окупованими територіями. Окрім того, Зимогір`ївська міська територіальна громада, до складу якої увійшло також смт. Слов`яносербськ, знаходиться у складі Алчевського району, який утворений 19 липня 2020 року та розташований на тимчасово окупованій території України. Крім того, відповідно до ч. 6 до Розділу II. «Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» Переліку територій, на яких ведуться /велися/ бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, з наступними змінами, вся територія Алчевського району, в т.ч. м. Луганськ з 07 квітня 2014 року є тимчасово окупованою російською федерацією територією. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону\~України\~«Про забезпечення\~прав\~і\~свобод громадян\~та\~правовий\~режим на\~тимчасово\~окупованій\~території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації), починаючи з 7 квітня 2014 року (ч. 2 ст. 1 Закону). Окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (ч.1 ст. 1-1 Закону). Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації (ч.1 ст. 1-1 Закону). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими\~частиною другою\~цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. З викладеного вище, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у м. Луганськ та проживав у смт. Слов`яносербськ, Луганської області, які є тимчасово окупованими російською федерацією територіями України, та на яких діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється, є батьком заявника [PERSON] , на підставі чого та відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заявник має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. При цьому, як встановлено,\~заявник [PERSON] має намір\~встановити факт\~смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Луганськ,\~Луганської області, з метою подальшої державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме: встановлення факту смерті батька заявника [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] , має для заявника юридичне значення, так як це необхідно для подальшої реєстрації зазначеного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа, а саме: свідоцтва про смерть [PERSON] , згідно з вимогами чинного законодавства України. Згідно з п.п. 2 п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст.17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться в Україні органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 Розділу 5 зазначених вище Правил визначено, що однією з підстав для державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на викладене вище, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Луганськ, Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України, підтверджується наданими заявником суду письмовими доказами, та з метою захисту прав та інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити юридичний факт факт смерті особи, задовольнивши вимоги заявника [PERSON] . Згідно з п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного\~суду\~України №\~5\~від\~31\~березня\~1995\~року\~«Про\~судову практику\~в\~справах\~про встановлення\~фактів,\~що\~мають\~юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved