Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

27 червня 2023 року Кредитна спілка «Істок» (надалі також - позивач, КС «Істок») звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 13 грудня 2021 року в розмірі 20932 грн, що складається із заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 17478 грн 00 коп., заборгованості за процентами в розмірі 3454 грн 00 коп., а також сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на запит суду про зареєстроване місце проживання [PERSON] від 03 липня 2023 року № 173 (а.с. 43), суд своєю ухвалою 04 липня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 44). Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи (а.с. 95). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 вересня 2021 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Кредитної спілки на підставі рішення спостережної ради № 21 від 20 липня 2004 року заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] у члени Кредитної спілки «Істок». 20 вересня 2021 року відповідачем було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. 13 грудня 2021 року між КС «Істок» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № ДКХ-2587. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, відповідач отримав кредит у сумі 23 100 гривень і зобов`язався повернути кредит в повному обсязі та у терміни встановлені договором. Строк дії договору становить 12 місяців до 13 грудня 2022 року. Відповідно до пункту 3.2 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 15, 0% річних. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не повернув своєчасно кредитній спілці грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, та не сплатив заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим виникла заборгованість, яка станом на 15 червня 2023 року становить 20932 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основною сумою кредиту 17478 грн 00 коп., заборгованості за процентами 3454 грн 00 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04 липня 2023 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 44). Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника позивача 11 липня 2023 року до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 46). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 173, відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). Поштові відправлення\~із судовими\~повістками про\~проведення судових\~засідань,\~призначених на\~08\~серпня 2023\~року,\~11\~вересня 2023\~року,\~які направлялись\~на зареєстровану\~адресу відповідача\~[ADDRESS] , повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 48-50, а.с. 89-91). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача та повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 37-67). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 04 липня 2023 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року до Кредитної спілки «Істок» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до членів Кредитної спілки (а.с. 11). В подальшому на засіданні правління кредитної спілки на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «Істок», що підтверджується витягом з протоколу засідання правління кредитної спілки «Істок» № 121 від 20.09.2021 (а.с. 12). Того ж дня, 20 вересня 2021 року, [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 111 від 20 вересня 2021 року та касовим ордером № 112 від 20 вересня 2021 року (а.с. 14, 14-зі звороту). 13 грудня 2021 року відповідач подав заяву до Кредитної спілки «Істок» на отримання кредиту, цільове призначення: ремонт (а.с. 15), а кредитний комітет Кредитної спілки «Істок» прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки - відповідачу (а.с. 16). Між Кредитною спілкою «Істок» та [PERSON] 13 грудня 2021 року укладений Договір про споживчий кредит № ДКХ- 2587, згідно з умовами якого Кредитна спілка «Істок» зобов`язалася надати позичальнику грошові кошти в сумі 23 100 грн, а позичальник зобов`язався повернути наданий кредит і виконати свої обов`язки за договором у повному обсязі. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 13 грудня 2022 року. Процентна ставка за користування кредитом за даним договором становить 15% річних (а.с. 17-18). Як вбачається з видаткового касового ордеру від 13 грудня 2021 року, відповідач отримав кредитні кошти відповідно до договору № ДКХ- 2587 від 13 грудня 2021 року (а.с. 20) Відповідно до бухгалтерської довідки розрахунку заборгованості до Договору про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 13 грудня 2021 року члена кредитної спілки [PERSON] вбачається, що станом на травень 2023 року, відповідач погасив 6270 грн, з яких 5622 грн сплата основної суми кредиту та 648 грн сплата відсотків (а.с. 21). 26 квітня 2023 року позивачем направлена вимога на адресу відповідача про сплату заборгованості по Договору про споживчий кредит № ДКХ 2587 на загальну суму 24\~252 грн з вимогою про її погашення протягом 30-ти календарних днів (а.с. 22-23). КС «Істок» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором про споживчий кредит № ДКХ 2587 . В той же час, відповідач, який зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та відсотків, свої зобов`язання не виконав. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов Договору про споживчий кредит № ДКХ 2587 від 13 грудня 2021 року, за відповідачем станом на 15 червня 2023 року рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 20932 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основною сумою кредиту 17478 грн 00 коп., заборгованості за відсотками 3454 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] відповідну суму заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини\~1\~статті 611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна умов\~зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що 20 вересня 2021 року між Кредитною Спілкою «Істок» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДКХ-2587, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 23 100 грн, строком на 12 календарних місяців, тобто з 13 грудня 2021 року по 13 грудня 2022 року. Процентна ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,15% річних. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням - споживчий на ремонт на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та платності. Доказів на спростування факту укладеного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору, зокрема, [PERSON] не виконав зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 13 грудня 2021 року у розмірі 17478 грн та не сплатив відсотки по кредиту в сумі 3454 грн. Із долученої до справи бухгалтерської довідки розрахунку заборгованості до Договору про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 12 грудня 2021 року члена кредитної спілки [PERSON] вбачається, що на прострочений кредит застосовувалась процентна ставка, як і передбачено Договором про споживчий кредит, з яким [PERSON] був ознайомлений. З матеріалів справи вбачається, що відповідач вносив суму платежу у розмірі 6270 грн, з яких 5622 грн сплата основної суми кредиту, та 648 грн сплата відсотків. Поряд із цим, за відповідачем станом на 15 червня 2023 року рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 20932 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основною сумою кредиту 17478 грн 00 коп., заборгованості за відсотками 3454 грн 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з порушенням умов Договору про споживчий кредит № ДКН-2587, та несвоєчасним погашенням кредиту згідно із графіком, на виконання заходів досудового врегулювання спору на адресу відповідача позивачем було направлено вимогу від 26 квітня 2023 року про наявність заборгованості та з вимогою її погашення протягом 30-ти календарних днів (а.с. 22). Проте, станом на день звернення до суду із даним позовом, заборгованість за договором відповідачем не погашена, що свідчить про невиконання боржником умов кредитного договору, тобто про порушення зобов`язань, встановлених умовами цього договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору, оскільки прострочив виконання зобов`язання, більш ніж на 30 календарних днів, тому у позивача виникло право вимоги дострокового повернення кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку КС «Істок» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 13 грудня 2021 року в розмірі 20 932 грн 00 коп. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКХ-2587 від 13 грудня 2021 року у загальному розмірі 20932 грн 00 коп., що складається із заборгованості за основною сумою кредиту 17478 грн 00 коп., заборгованості за відсотками 3454 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2684\~грн 00 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved