Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

20.04.2021 року позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 7358,07 грн. за кредитним договором б/н від 05.03.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 05.03.2012 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 7358,07 грн. [PERSON] [INFO] помер. 20.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора до Третьої харківської державної нотаріальної контори. 03.08.2020 АТ КБ «ПриватБанк» отримано відповідь від нотаріуса, у якій зазначалось, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто прийняли спадщину. 26.10.2020 ПАТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] , [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості, однак вони жодних дій щодо її виконання не вчинили. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 7358,07 грн. та судові витрати. 21.04.2021 року суддею Московського районного суду м. Харкова Мельниковою І.Д. відкрито спрощене позовне провадження у справі, витребувано з нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ позовна заява надійшла у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2023 року справу прийнято до провадження судді Гольник Л.В. 23.08.2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому прохає в позові відмовити посилаючись на те, що позивач не направляв їм претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості, тому з їхньої сторони не було жодних дій щодо її виконання. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2019 р. На час відкриття спадщини зобов`язання померлого [PERSON] за кредитними договорами з повернення кредитних коштів залишилися невиконаними. 29.10.2019 року ні [PERSON] , ні [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] є [ADDRESS] (гуртожитки неприватизовані). Свої паспортні дані [PERSON] та [PERSON] не надавали. Від спадкодавця у спадщину [PERSON] та [PERSON] не було передано жодного майна, таким чином вони не набувають статусу спадкоємців і, як наслідок, у них відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. 13.09.2023 року представник відповідача направив відповідь на відзив, в якому зазначив, що спадкування обов`язків [PERSON] відбулось відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачений законом строк, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, на час смерті позичальника [PERSON] проживали разом з ним, а тому прохав задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, а також про те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, прохали в позові відмовити. Суд, дослідивши наявні у даній справі дані та докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 05.03.2012 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 7358,07 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 20.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора до Третьої харківської державної нотаріальної контори, в якій просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину. 03.08.2020 АТ КБ «ПриватБанк» отримано відповідь від нотаріуса, у якій зазначалось, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. 26.10.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направило [PERSON] , [PERSON] претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості відповідно до вимог статті 1282 ЦК України. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України). Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №587/381/15-ц від 04.02.2021. Позивач в позовній заяві, як на підставу позовних вимог, посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні задовольнити вимоги кредитора спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. З повідомлення Третьої харківської міської державної нотаріальної контори №826 від 24.07.2020 року, та копії спадкової справи №189/2020 убачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Будь-яких доказів щодо обсягу (вартості) спадкового майна після смерті [PERSON] матеріали справи не містять. Отже, за таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідачі отримали у спадщину будь-яке майно після смерті [PERSON] . Посилання банку лише на факт проживання відповідачів зі спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , з врахуванням того, що спадкова справа не заведена, відсутні відомості про те, що відповідач прийняв спадщину, свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця з відповідача, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки в позові відмовлено.

Outcome: dismissed