Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

У червні 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 54702,92 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.09.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем укладено кредитний договір №2295982-101, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 24907,70 грн., строком користування до 20.09.2023. Позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: сума кредиту: 24907,70 грн.; сума кредиту без комісії за надання кредиту: 23300,00 грн.; строк кредиту: 24 місяці; проценти за користування кредитом: 0,01 % річних, комісія за надання кредиту: 6,9%, що складає 1607,70 грн.; комісія за обслуговування кредиту: 6,9% щомісячно. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні кошти відповідачу надано у спосіб зазначений в кредитному договорі. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, у зв`язку із чим станом на 14.05.2023\~утворилась заборгованість у розмірі 54702,92 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена)\~- 23765,01 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена)\~- 2,57 грн., заборгованість по комісії (в т. ч. прострочена) - \~30935,34 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 20.09.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір №2295982-101 про надання кредиту (а.с.7-11). Також,\~20.09.2021 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум», у якому визначено основні умови кредитування, зокрема тип кредиту, сума/ліміт, строк кредитування, фіксована процентна ставка та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання, розмір щомісячних платежів, порядок повернення кредиту, порядок нарахування та розмір штрафів (а.с.17). Відповідно до умов заяви-договору №2295982-101 від 20.09.2021 про надання кредиту позивач надав відповідачу суму кредиту: 24907,70 грн.; сума кредиту без комісії за надання кредиту: 23300,00 грн.; строк кредиту: 24 місяців; проценти за користування кредитом: 0,01 % річних, комісія за надання кредиту: 6,9%, що складає 1607,70 грн.; комісія за обслуговування кредиту: 6,9% щомісячно. Згідно з п.1 Заяви-договору, підписанням цієї заяви позичальник акцептує Публічну пропозицію, яка розміщена на веб-сайті банку, на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднується до нього. Відповідно до п.3 заяви-договору, платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупності вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в додатку №1 до заяви-договору. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами заявою-договором про надання кредиту №2295982-101. Активне користування відповідачем кредитом підтверджується дослідженою судом випискою з особового рахунку відповідача за період з 20.09.2021 по 14.05.2023 (а.с.19-74). В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 14.05.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 54702,92 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена)\~- 23765,01 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена)\~- 2,57 грн., заборгованість по комісії (в т. ч. прострочена) - \~30935,34 грн. (а.с.18). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved