Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на території, тимчасово непідконтрольній Україні, в населеному пункті Кіровське Донецької області, але заінтересована особа відмовила у реєстрації факту її смерті. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявниця не прибула, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких повідомила, що не має заперечень проти заяви [PERSON] і просить розглянути справу у відсутність її представника. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Кіровське Донецької області, що розташоване на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Заявник є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 23.03.1965. З копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 31.01.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 43. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 31.01.2023 відділом ЗАЦС Кіровського міського управління юстиції МЮ ДНР, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 317\~ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд

Outcome: approved