Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 липня 2010 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя у них не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, постійні конфлікти та суперечки унеможливили спільне життя. В результаті, вже протягом двох років, ведення між ними спільного господарства та побуту остаточно припинено, кожен влаштовує своє особисте життя окремо. Зазначає, що з цього часу відповідач живе власним життям, донькою не цікавиться, не надає допомогу на її утримання, через що вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання спільної дитини; станом на день звернення до суду відповідач проходить службу у ЗСУ. Відтак просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ними, доньку залишити проживати разом з нею, а також залишити їй прізвище присвоєне при реєстрації шлюбу.\~\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити у повному обсязі, а також не вирішувати питання понесених нею судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, його представник адвокат Крайниковець В.В. направив заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд прийшов до такого висновку. Встановлено, що 29 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , повторно видане Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) 26 липня 2022 року. Також встановлено, що в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , що було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 20 травня 2014 року.\~\~ Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої доньки. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Приймаючи рішення про задоволення позову й в частині залишення малолітньої дитини на проживання разом з матір`ю, суд керується позицією Верховного Суду, що була висловлена ним у справі\~ № 200/952/18 у постанові від 15 січня 2020 року, де Судом зокрема зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки у даному випадку спору між сторонами з цього приводу не встановлено, суд вважає за можливе залишити дитину [PERSON] , [INFO] , проживати разом з позивачем [PERSON] . Що стосується питання розподілу судових витрат, то з врахуванням позиції позивача, в якій остання просить питання щодо судових витрат не вирішувати, а також положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, суд приходить до висновку, що таке волевиявлення позивача не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

Outcome: approved