Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в Острозький районний суд Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 345192,81 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору від 25.08.2020, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказує, що позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Посилаючись на те, що відповідачка порушила умови договору по поверненню коштів та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором станом на 19.01.2023 в сумі 45192,81 грн., яка складається з: 36787,29 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8405,52 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подала. За погодженням представника позивача, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.627\~ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629\~ЦК України, укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509\~ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань. З матеріалів справи встановлено, що 25.08.2020 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідачка своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитних карт "Універсальна Gold", базова відсоткова ставка становила 3,5% в місяць, розмір щомісячних платежів 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. і не більше залишку заборгованості. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. 25.08.2020 АТ КБ "ПриватБанк" відкрив картковий рахунок відповідачу та встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 1400 грн., який в подальшому зменшував та збільшував, а 26.12.2022 зменшив до 0 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк". З виписки за договором №б/н за період 25.08.2020 01.01.2023 вбачається, що відповідач користувалася кредитною карткою, отримувала кредитні кошти та здійснювала часткове погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ КБ "ПриватБанк". Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідачки на користь позивача слід стягнути тіло кредиту. Оскільки за договором, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , остання взяла на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 36787,29 грн. за простроченим тілом кредиту. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач здійснювала погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані нею платежі були нерегулярними та в недостатньому розмірі, остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 26.05.2022 в сумі 200 грн., що підтверджується випискою за кредитним договором з відповідачем. Окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач частково виконувала умови договору. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що [PERSON] отримала кредит зі сплатою щомісячно 3,5%. Пунктом 2.1.1.2.5 договору визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта. Також на обґрунтування позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами банківських послуг та Тарифами банку складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того вказує, що заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. На підтвердження зазначених тверджень до матеріалів справи позивачем додано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 25.08.2020, заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.08.2020, паспорт споживчого кредиту, які підписані сторонами. Відповідно до п.2.1.1.2.10 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за користування кредитом клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Також з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 19.01.2023 заборгованість по процентам за користування кредитом становила 8405,52 грн. і на даний час відповідачем вона не сплачена. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved