Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 року по 04.12.2022 року заявниця проживала спільно в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] . Під час спільного проживання з [PERSON] в них народилася донька [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що заявниця не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в свідоцтві про народження дітей в графі батько записаний з її слів, а саме - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і вони не встигли привести свідоцтво про народження спільних дітей у відповідність, а саме записати [PERSON] батьком дітей. Після смерті [PERSON] заявниця та їхні спільні донька та син мають право на отримання соціальних виплат по втраті годувальника. Просить встановити факт батьківства [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] відносно доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Представник заявника в судове засідання надав заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити у повному обсязі та розглянути справу без заявника та його представника. Представник Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав листа про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти задоволення заяви. Представник Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.06.2008 року. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] .(а.с. 6) [PERSON] народився [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.10.2012 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] .(а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 08.12.2022 року складено відповідний актовий запис № 658, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. (а.с. 8) Згідно довідки квартального комітету від 30.08.2023 року, [PERSON] з 2005 року по 2022 року проживала спільно в не зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] , мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Тульчинського ліцею №1 Тульчинської міської ради від 22.08.2023 року за № 01-22/16, [PERSON] проживав разом з [PERSON] в цивільному шлюбі та був біологічним батьком [PERSON] , учениці 10-А класу, [PERSON] , учня 6-В класу, які навчаються в Тульчинському ліцеї № 1Тульчинської міської ради з 28 січня 2019 року. Дана інформація була доведена класним керівникам [PERSON] під час зарахування дітей до навчального закладу, хоча в свідоцтвах про народження батьком записана інша особа. Згідно фотокарток, що знаходяться в матеріалах справи (а.с. 10) зафіксована родина: [PERSON] , [PERSON] та діти. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 319 цього ж Кодексу визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідну до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125,130 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до статті 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вважає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини. З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок цього заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved