Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача посилався на те, що 03 листопада 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито рахунок № [NUMBER] . Сторони підписавши заяву погодили, що максимальний розмірі кредиту становить 250\~000 грн. 00 коп., процента ставка є фіксованою та становить 38 % річних, періодичність сплати процентів щомісячна. Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надані позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання що підтверджуються розрахунком заборгованості, та виписками по карті, якими станом на 28 жовтня 2022 року заборгованість перед банком складає 16\~003 грн. 34 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом)\~ 14\~597 грн. 37 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~ 336 грн. 07 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~ 7 грн. 41 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~1 036 грн. 62 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~25 грн. 87 коп. Тому, у зв`язку з вищевикладеними обставинами, а також враховуючи той факт, що заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачується представник позивача змушений звернутися до суду та стягнути суму боргу в розмір 16\~003 грн. 34 коп. в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.43-44). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.47), своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористалася, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надала. Крім цього, відповідачку про розгляд було повідомлено на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.45). Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 листопада 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито рахунок № [NUMBER] . Сторони підписавши заяву погодили, що максимальний розмірі кредиту становить 250\~000 грн. 00 коп., процента ставка є фіксованою та становить 38 % річних, періодичність сплати процентів щомісячна (а.с.8-10). Як вбачається з матеріалів справи, за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, надані позичальнику кредитні кошти в строк та в розмірі встановленому кредитним договором. Однак відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання що підтверджуються розрахунком заборгованості, та виписками по карті, якими станом на 28 жовтня 2022 року заборгованість перед банком складає 16\~003 грн. 34 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом)\~ 14\~597 грн. 37 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~ 336 грн. 07 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~ 7 грн. 41 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)\~1 036 грн. 62 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом\~25 грн. 87 коп. (а.с.13-17). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед АТ «Державний ощадний банк України» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2\~481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved