Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У травні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування Почаївської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка [PERSON] являється його колишньою дружиною. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб із матір`ю дитини розірвали 03.10.2022. З відповідачкою проживають окремо, дитина проживає з ним та перебуває на повному його утриманні. Відповідачка не заперечує щоб син проживав із ним, вона не бере участі в житті сина, тобто умисно ухиляється від своїх материнських обов`язків. Відповідачка з початку 2019 року залишила спільне місце проживання та поїхала за кордон, де на даний час вона проживає позивачу не відомо. До сина вона не телефонує, не приїжджає, будь-якої фінансової допомоги не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] просив позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити, оскільки це покращить життя дитини. Він зможе без будь-яких перешкод вивести дитину за кордон на лікування, відпочинок, чи в інших інтересах дитини самостійно приймати рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю та зазначає, що більше трьох років проживає в Німеччині, де влаштовує своє життя. Участі у вихованні сина не бере через складні життєві обставини, про що зробила відповідну заяву в нотаріуса. Представник третьої особи Пасіула Т.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, не заперечувала щодо задоволення даної заяви. Повідомила, що вона особисто, як представник органу опіки та піклування Почаївської міської ради, розмовляла з відповідачкою, однакостання категорично відмовляється від сина та повідомила, що вона не може про нього піклуватися, оскільки влаштовує своє особисте життя. Що стосується позивача, то вважає його хорошим та відповідальним батьком, який піклується про свого сина. Вважає, що задоволення позову буде лише в інтересах дитини. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 червня 2023 року зобов`язано орган опіки і піклування Почаївської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 01.07.2023 від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Приймаючи до уваги, предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.10.2022 вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний. Рішення суду набрало законної сили 03.11.2022. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старотаразькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області 22 червня 2009 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 22.03.2023 № 26, виданої старостою Старотаразького старостинського округу разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: син - [PERSON] , колишня дружина - [PERSON] , дочка дружини - [PERSON] , теща - [PERSON] .. З довідки № 37 від 03.04.2023 виданої лікарем ЗПСМ Уйван Р.В. вбачається, з дитиною [PERSON] при потребі до лікаря звертається лише батько [PERSON] .. З акту обстеження умов проживання № 31 від 22.03.2023 встановлено, що на утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON] , він проживає разом з тещою та дочкою колишньої дружини. Мама дитини зі слів сусідів вже більше трьох років з ними не проживає, перебуває за кордоном, не цікавиться їхнім життям та не допомагає. Згідно характеристики [PERSON] , [INFO] , дитини виховується в неповній сім`ї. Дитина характеризується позитивно, на уроках активний, виконує домашнє завдання. Тато забезпечує сина всім необхідним, приділяє належну увагу вихованню. Мама не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчальним процесом [PERSON] . У вихованні участі не бере. З заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Ковтунович О.П., зареєстрована за № 538 від 02.05.2023 вбачається,що відповідачка надає добровільно згоду щоб син [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із своїм батьком [PERSON] .. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] станом на 31.03.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. З заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Ковтунович О.П., зареєстрована за № 539 від 02.05.2023 вбачається, що відповідачка не заперечує проти того щоб її позбавили батьківських прав відносно її сина [PERSON] . З рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 12 липня 2023 року № 224 вбачається, що затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її сина: [PERSON] , [INFO] . З висновку Служби у справах дітей Почаївської міської ради вбачається, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її сина: [PERSON] , [INFO] . Оцінка суду. Проаналізувавши доводи позивача, взявши до уваги пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У відповідності до ч.2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною1 статті 164 СК України визначено підстави позбавлення судом батьківських прав матері чи батька дитини, а саме: якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У відповідності до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 своєї постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз вищевказаних норм законів дає підстави вважати, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, а також спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає вже понад 3 (три) роки з батьком та знаходиться на його повному утриманні. Мати вихованням сина не займається, здоров`ям не цікавиться, матеріально не забезпечує, будь-якої іншої участі у житті сина не приймає. З врахуванням зазначеного, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] .. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved