Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

До суду 26.07.2023 року надійшла заява представника заявника [PERSON] , заінтересовані особи: Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення. Заявник просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини з 04 липня 1987 року. Заяву обґрунтовано тим, що 04 липня 1987 року між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1160 від 04.07.1987 року, який складено російською мовою а також видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Свідоцтво про шлюб видавалось на російській мові, де прізвища обох з подружжя зазначені як « [PERSON] » та « [PERSON] » (мовою оригіналу). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого 06 грудня 1995 року Київським РВ УМВС України в Одеській області прізвище Заявника на першій сторінці паспорту зазначено українською мовою як « [PERSON] », а на другій сторінці зазначено прізвище « [PERSON] » (російською мовою). На десятій сторінці паспорту наявна відмітка про сімейний стан відповідно до якого 04.07.1987 року укладено шлюбу з гр. [PERSON] , актовий запис № 1160 від 04.07.1987 року. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого 22 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області на першій сторінці паспорту зазначено українською мовою як « [PERSON] », а на другій сторінці зазначено прізвище « [PERSON] » (російською мовою) та проставлено відповідний штамп про укладання шлюбу, відповідно до якого вказано про реєстрацію шлюбу з громадянином зазначено російською мовою: « [PERSON] 1965 г.р», актовий запис № 1160 від 04.07.1987 року. Встановлення факту, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] необхідне для підтвердження родинних відносин між ним та його дружиною для подальшого вчинення нотаріальних дій. Ухвалою суду від 27.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. У судове засідання 07.09.2023 року заявник та його представник в судове засідання не з`явилися. Справу просили розглянути за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі, а заяву [PERSON] просила задовольнити. Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 07.09.2023 року. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Доведення факту того, щоміж [PERSON] та [PERSON] родинні відносини, як чоловіка та дружини з 04 липня 1987 року, ґрунтується на наступних обставинах та документах, які знаходяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що 04.07.1987 року між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 1160 від 04.07.1987 року, який складено російською мовою а також видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Згідно з паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 06 грудня 1995 року Київським РВ УМВС України в Одеській області прізвище на першій сторінці паспорту зазначено українською мовою як « [PERSON] », а на другій сторінці зазначено прізвище « [PERSON] » (російською мовою). На десятій сторінці паспорту наявна відмітка про сімейний стан відповідно до якого 04.07.1987 року укладено шлюбу з гр. [PERSON] , актовий запис № 1160 від 04.07.1987 року. Згідно паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого 22 вересня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області на першій сторінці паспорту зазначено українською мовою як « [PERSON] », а на другій сторінці зазначено прізвище « [PERSON] » (російською мовою) та проставлено відповідний штамп про укладання шлюбу, відповідно до якого вказано про реєстрацію шлюбу з громадянином зазначено російською мовою: « [PERSON] 1965 г.р», актовий запис № 1160 від 04.07.1987 року. Заявником було повідомлено, що свідоцтво про одруження серії [NUMBER] - втрачено. Листом від 17 грудня 2022 року Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, про неможливість виконання заяви про видачу з державного реєстру актів цивільного стану громадян свідоцтва про шлюб у зв`язку з розбіжностями, а саме: в пред`явленому паспорті серія [NUMBER] від 06.12.1995 року виданого Київським РА УМВС України в Одеській області зазначено прізвище « [PERSON] », а в пред`явленому паспорті дружини серія [NUMBER] виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області від 22.09.1998 року прізвище вказане « [PERSON] ». Із досліджених вищезазначених документів вбачається, що заявник- [PERSON] та заінтересована особа - [PERSON] є чоловіком та дружиною. Частиною 4 ст.3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що вони є чоловіком та дружиною з 04 липня 1987 року. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлено. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved