Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому, враховуючи ухвалу про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути на його корить 44394,09 грн. матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 15 лютого 2023 року о 09-55 год. в м. Чернігові, по вул. Шевченка, 79, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "БМВ Х1", д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність, під час руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу під час обгону, в результаті чого здійснив зіткнення з тролейбусом «Еталон Т-12110», д.н.з. б/н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Власником автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що зазначені в переліку складеного працівника поліції, а саме права частина автомобіля. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.03.2023 року водія [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП. Вартість відновлювального ремонту склала 82510 грн. В добровільному порядку відповідач відмовився сплачувати кошти. Ухвалою Деснянського районного суду від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечує повністю, вказує на факт отримання позивачем від МТСБУ коштів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в задоволенні позову просила відмовити. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15 лютого 2023 року о 09-55 год. в м. Чернігові, по вул. Шевченка, 79, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "БМВ Х1", д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність, під час руху, не вибрав безпечного бокового інтервалу під час обгону, в результаті чого здійснив зіткнення з тролейбусом «Еталон Т-12110», д.н.з. б/н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Власником автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що зазначені в переліку складеного працівника поліції, а саме права частина автомобіля. Вказана подія була зафіксована працівниками поліції, котрі прибули на місце пригоди. На винуватця ДТП, водія [PERSON] , працівниками поліції, в цей же день, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.03.2023 року водія [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП. 18.04.2023 року позивачу МТСБУ було перераховано 38115 грн. 91 коп. Вартість фактичного відновлювального ремонту автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , складає 82 510,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, рахунком-фактурою №ФТ-00267 від 04.04.2023 року, квитанціями, і не спростовано відповідачем. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати ці кошти. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 1188 ЦКУ шкода, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту п. 4 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зі змісту п. 4 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до вимог п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (далі - Постанова ВССУ), цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає. А також, такого висновку дійшов Верховний Суд в справі № 755/7666/19 від 15.10.2020 року. Отож, Відповідачем має бути сплачено Позивачу вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , яка становить 44394 грн. 09 коп. Також, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, що була надана позивачу адвокатом Шаповаловим М.С. на підставі договору від 18.02.2023 року, акту виконаних робіт від 12.04.2023 року та квитанції на оплату послуг.

Outcome: approved