Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

26.01.2022 року позивач звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18596,63 грн. та судових витрат у розмірі 2481 грн. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 09.06.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказував, що відповідач свої зобов`язання не виконав, станом на 11.01.2022 року загальна заборгованість перед банком складає 18596,63 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 18596,63 грн., з них 14851,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3744,88 грн.- заборгованість за простроченими відсотками. 03.02.2022 року суддею Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ позовна заява надійшла у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2023 року справу прийнято до провадження судді Гольник Л.В. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги повністю підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.12.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. Водночас відповідач [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернув. Зокрема, станом на 11.01.2022 року загальна заборгованість відповідача перед банком, що розрахована відповідно до укладеного між сторонами умов кредитного договору, складає 18596,63 грн., з них 14851,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3744,88 грн.- заборгованість за простроченими відсотками. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором в сумі 18596,63 грн. Також з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2481 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved