Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача у якому просила усунути перешкоди у володінні і користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом повернення її позивачці. Позов мотивує тим, що вона є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,56 гектарів, кадастровий номер 6823388500:07:001:1792, що розташована на території Пилипохребтіївського старостинського округу. 27 липня 2011 року між позивачкою та відповідачем в особі директора Щербаня Ю.А., було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Строк його дії склав десять років. Даний договір зареєстровано у Держкомземі у Новоушицькому районі 21 грудня 2011 року. Таким чином, дія даного договору припинена 20 грудня 2021 року. 19 квітня 2021 року позивачкою на адресу відповідача у справі направлено заяву про те, що по закінченню дії договору оренди земельної ділянки укладати новий договір оренди вона не буде. У грудні 2021 року на адресу позивачки надійшла копія додаткової угоди від 06 жовтня 2017 року, що укладена між нею і відповідачем, яка зареєстрована у державному реєстрі. Згідно із даною угодою строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 31 грудня 2030 року. Позивачка зазначила, що між нею та відповідачем не укладалися ніякі додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки, а про їх наявність вона довідалася після надходження на її адресу її копії та у подальшому з реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки нею не підписувалися договори, то нею не досягалася згода з іншою стороною, а отже договори є не укладеними. За таких обставин виникає необхідність повернення земельної ділянки з чужого не законного володіння. Відтак, позивачка просить суд задовольнити позов та здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву. Ухвалою суду від 21 квітня 2022 року клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 23 січня 2023 року суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання. 16 березня 2023 року клопотання представника позивачки задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. 28 червня 2023 року суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання. 04 серпня 2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання представник відповідача не з`явився, будь яких відомостей про причини неявки не надав, що дає підстави суду розглянути справу за його відсутності, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.223 ЦПК України. 26 січня 2022 року представник відповідача надіслав до суду відзив у якому просив суд відмовити в позові. Вважає підстави позову надуманими та необґрунтованими, оскільки 06 жовтня 2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі № 063 П/Х від 27 липня 2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Новоушицькому районі Хмельницької області 21 грудня 2011 року за № 682330004000245. Додатковою угодою було викладено в новій редакції умови Договору оренди землі від 27 липня 2011 року, серед іншого й збільшено розмір орендної плати та змінено строк дії договору - до 31 грудня 2030 року. Позивачка особисто підписувала вищевказану Додаткову угоду. Позивачці виплачується орендна плата за землю у строки та в розмірах, що передбачені вищевказаними Договором оренди землі та Додатковою угодою. Окрім того, заперечив проти розміру судових витрат, оскільки розмір витрат, вказаний в даному акті приймання-передачі виконаної роботи до договору № 166 від 24 грудня 2021 є неспівмірним зі складністю справи. Також, вказав, що орієнтовна сума судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 5000 гривень. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання представник відповідача не з`явився, будь яких відомостей про причини неявки не надав, що дає підстави суду розглянути справу за його відсутності, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.223 ЦПК України. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6823388500:07:001:1792, загальною площею 1,56 гектарів, яка розташована на території Пилипохребтіївського старостинського округу (а.с.5-8). 27 липня 2011 року між сторонами був укладений договір оренди землі, згідно із умовами якого позивачка передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 6823388500:07:001:1792, загальною площею 1,56 гектарів, яка розташована на території Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 10790,63 грн. договір укладено на 10 років. (а.с.9). Згідно із копією заяви від 19 квітня 2021 року позивачка повідомляла відповідача про відсутність наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки (а.с.10) 06 жовтня 2017 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі № 063 П/Х від 27 липня 2011 року. Строк дії договору оренди земельної ділянки продовжено до 31 грудня 2030 року (а.с.11, 12; 48, 49). Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка посилалася на те, що вона не підписувала спірний договір та він не відповідає вимогам пунктів 1-4 статті 203 ЦК України. Відповідно до висновку експерта №1292/1293/23-26 від 22 червня 2023 року підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» розділу «Підписи сторін» додаткової угоди від 06 жовтня 2017 року до договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 27 липня 2011 року, кадастровий номер 6823388500:07:001:1792 площею 1,56 гектарів, що розташована на території Пилипохребтіївського старостинського округу Новоушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, що укладена між ТОВ «Промінь-Поділля» та [PERSON] виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.124-128). Надаючи правову оцінку таким доводам позивачки суд зазначає наступне. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Відповідно до висновку експерта №1292/1293/23-26 від 22 червня 2023 року підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» розділу «Підписи сторін» додаткової угоди від 06 жовтня 2017 року до договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 27 липня 2011 року, кадастровий номер 6823388500:07:001:1792 площею 1,56 гектарів, що розташована на території Пилипохребтіївського старостинського округу Новоушицької селищної ради Кам`янець-Подільського району, що укладена між ТОВ «Промінь-Поділля» та [PERSON] виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.124-128). У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Позивачка звернулася до суду з вимогою про усунення перешкод у володінні і користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом повернення відповідачем земельної ділянки з тих підстав, що не підписувала додаткову угоду до договору оренди землі та не погоджувала її умов. Судом встановлено, що додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 06 жовтня 2017 року є неукладеною, оскільки не підписана позивачкою, а тому земельна ділянка, розміром 1,56 гектарів, що належать позивачці, знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, оскільки позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6823388500:07:001:1792, загальною площею 1,56 гектарів, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивачки, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачкою своїм майном. За наведених обставин порушене право позивачки підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом повернення її відповідачем. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Так, посилання представника відповідача щодо отримання орендної плати не знайшли свого підтвердження, до суду разом із відзивом на позовну заяву чи окремо, не було подано жодних доказів на підтвердження вказаного посилання. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволення позову. Витрати, понесені позивачкою на залучення експерта в розмірі 4530 грн 48 коп., судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн 00 коп., відповідно до ч.ч.3-7 ст.139, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved