Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на майно належне спадкодавцеві. В свою чергу позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкодавця [PERSON] за заповітом, який був останньою складений 16.03.2016 року. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що про складення [PERSON] за життя заповіту на його ім`я йому стало відомо лише в травні 2023 року. Крім того, саме свідоцтво про смерть [PERSON] видане Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) позивач зміг отримати лише в червні 2023 року на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 14.06.2023 року про встановлення факту її смерті на тимчасово окупованій території. При цьому, позивач вважає зазначені вище обставини поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушений пред`явити відповідний позов, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 03.07.2023 року ухвалою суду (а.с.22-23) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження, а також витребувано інформацію з Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області, Кодимської міської ради Подільського району Одеської області та Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України. В підготовче\~засідання позивач\~ [PERSON] \~та його\~представник \~адвокат Мартинюк\~Ю.М.,\~не з`явилися,\~про причини\~неявки суд\~не повідомили,\~про дату,\~час і\~місце підготовчого\~засідання був\~своєчасно повідомлений\~належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника позивача адвоката Мартинюка Ю.М. від 04.09.2023 року (а.с.41). При цьому, представник позивача адвокат Мартинюк Ю.М. подав до суду клопотання від 13.09.2023 року (а.с.45) про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області\~в судове\~засідання не\~з`явився,про\~причини неявки\~суд не\~повідомив,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання відповідач\~був своєчасно\~повідомлений належним\~чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка його представника від 04.09.2023 року (а.с.42). При цьому, відповідач подав до суду клопотання від 28.07.2023 року № 03-17/2367 (а.с.33) та від 08.09.2023 року № 03-17/2867 (а.с.44) про розгляд справи за відсутності його представника, в яких зазначав про визнання в повному обсязі позовних вимог позивача. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що за життя, а саме 16.03.2016 року, [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склала заповіт, згідно якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,86 га, яка розташована на території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області, належну їй на праві власності, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 058925, виданого Кодимською райдержадміністрацією на підставі розпорядження 12.02.2004 року № 110; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,11 га, яка розташована на території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області, належну їй на праві власності, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 073454, виданого Кодимською райдержадміністрацією на підставі розпорядження 04.04.2005 року № 180 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,11 га, яка розташована на території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області, належну їй на праві власності, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 073399, виданого Кодимською райдержадміністрацією на підставі розпорядження 04.04.2005 року № 110, заповіла [PERSON] , 1965 року народження, про що свідчить копія відповідного заповіту посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 05 (а.с.9). У відповідності до пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР та пунктів 1 і 2 рішення Кодимської міської ради Одеської області І сесії VІІІ скликання «Про реорганізацію Баштанківської, Будеївської, Грабівської, Загнітківської, Івашківської, Крутівської, Лабушненської, Лисогірської, Олексіївської, Петрівської, Пиріжнянської, Писарівської, Сербівської, Смолянської, Шершенецької сільських рад шляхом приєднання до Кодимської міської ради» від 08.12.2020 року № 12-VІІІ, відповідні сільські ради реорганізовані шляхом приєднання до Кодимської міської ради, а правонаступником всього майна, прав та обов`язків зазначених сільських рад вважається Кодимська міська рада. Згідно інформації від 28.07.2023 року, наданої Кодимською міською радою Подільського району Одеської області за № 03-17/2367 (а.с.34), в тому числі як правонаступником Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області, заповіт складений [PERSON] 16.03.2016 року не скасований та не змінювався. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі № 503/680/23 (а.с.14-16), яке набрало законної сили 14.06.2023 року, встановлено факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Івашків Кодимського району Одеської області, померлої [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Макіївка, Донецької області, Україна. 29.06.2023 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було видане свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с.17), згідно якого [PERSON] , померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] не подав заяви про прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що місцем відкриття спадщини [PERSON] є м. Макіївка Донецької області. 17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII, якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 02.12.2015\~року № 1275-р, м. Макіївка ( Макіївська міська рада) Донецької області являється територією на якій здійснювалась антитерористична операція. В свою чергу, згідно пункту 7 ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 липня 2022 року,\~який затверджений\~наказом Міністерства\~з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій\~України 25\~квітня 2022\~року №\~75 (із змінами), який був чинний у відповідній редакції на час відкриття спадщини 03.08.2022 року, включав в себе Макіївську міську територіальну громаду Донецького району Донецької області. Водночас пункт 2 розділу ІІ Переліку територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією,\~який затверджений\~наказом Міністерства\~з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій\~України 22\~грудня 2022\~року №\~309 (із\~змінами), який є чинним на теперішній час, передбачає, що вся територія Донецького району Донецької області (до складу якої входить Макіївська міська громада) є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 07.04.2014 року. У зв`язку із зазначеними обставинами суд не має можливості витребувати від органу місцевого самоврядування Макіївської міської ради Донецького району\~Донецької областіінформацію про те, хто був зареєстрований з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В свою чергу, на виконання ухвали суду про витребування інформації про те, хто був зареєстрований з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини, Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України надано відповідь від 31.07.2023 року за № 6.2-10282/6-23 (а.с.38), згідно якої у ДМС облік інформації про декларування/реєстрацію/зняття з задекларованого/зареєстрованого місця проживання осіб на території України за адресою житла не здійснюється та вказано, що на теперішній час здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), формування та ведення реєстру територіальної громади належить до повноважень органів реєстрації виконавчих органів сільських, селищних або міських рад. Таким чином судом не встановлено спадкоємців, які б прийняли спадщину спадкодавця [PERSON] в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Водночас із цим абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Висновки суду - щодо необізнаності позивача про наявність заповіту,\~як поважної\~причини пропуску\~строку для подання заяви про прийняття спадщини: Відповідно ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. Водночас із цим, відповідно до положень статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з вимогами абзацу п`ятого підпункту 2.2 пункту 2 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, однією з підготовчих дій нотаріуса перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна є повідомлення про це тих спадкоємців, місце\~проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Однак, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, про що свідчать листи-відповіді Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 21.07.2023 року № 322/01-16 (а.с.32) та від 13.09.2023 року № 475/01-16 (а.с.46), внаслідок чого у останньої не було відомостей про відкриття спадщини. Згідно листа-відповіді Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 28.07.2023 року № 03-17/2367 (а.с.34) остання повідомила про відсутність інформації щодо здійснення повідомлення (виклику) спадкоємців після відкриття спадщини [PERSON] шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. При цьому, з матеріалів позову не вбачається існування інших заповітів [PERSON] , зокрема складених нею за місцем свого проживання та реєстрації в м. Макіївка, Донецької області, а від відповідача на адресу суду не надходило відповідних доказів або клопотань щодо забезпечення доказів. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок висловлений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Аналізуючи докази та встановлені судом на їх підставі обставини, суд вважає, що необізнаність позивача про існування заповіту, складеного померлою [PERSON] на його ім`я, є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, суд також враховує ту обставину, що інші спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON] з заявами про прийняття спадщини в держнотконтору не звертались і спадкова справа не заводилась, про що також свідчать листи-відповіді Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від 21.07.2023 року № 322/01-16 (а.с.32) та від 13.09.2023 року № 475/01-16 (а.с.46). Ураховуючи вище викладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, оцінюючи докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved