Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У серпні 2023 року до суду звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бурбак О.В., з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 07.11.2015 між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння та різницю в поглядах на сімейні відносини стосунки між сторонами погіршились та кожен окремо живе своїм життям. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинились. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернувся до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді від 23.08.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 20.09.2023. У судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, 18.09.2023 до суду надійшла заява представниці позивача [PERSON] про розгляд справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 28). Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилася,\~08.09.2023\~до суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~проти розірвання\~шлюбу не\~заперечує,\~на примирення\~не згодна\~(а.с.\~27). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07 листопада 2015 року між [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі\~статтею 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої\~статті 110 СК України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Нормою ст.\~112\~СК України\~передбачено,\~що суд\~постановляє рішення\~про розірвання\~шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні та вони про це не просили суд. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідачка не скористалась правом, передбаченим ст. 113 СК України, на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. З фіскального чеку про сплату судового збору від 08.08.2023 (платіж № 1190912752) встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн (а.с. 1). У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 50 відсотків, що становить 536,80 грн на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved