Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

У червні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачки,\~в якому\~просив змінити\~розмір аліментів,\~присуджених рішенням\~суду,\~та стягувати\~з ньогоаліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до його повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що з 2018 року з нього стягуються аліменти на утримання двох спільних з відповідачкою синів в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку. Однак, в подальшому в нього змінився сімейний та матеріальний стан, а старший син [PERSON] досяг повноліття, що вважає є підставою для зменшення розміру аліментів. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали заяви, в яких представник позивача підтримав позовні вимоги, відповідачка вдруге просила відкласти розгляд справи, посилаючись на погане самопочуття, при цьому своїм правом подати відзив на позов вона не скористалася. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлюють принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності. Судом установлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 22.05.2018 з позивача на користь відповідачки вирішено стягувати аліменти на утримання\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.04.2018, та до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення судом 07.10.2022 видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у виконавчій службі. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей (у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від заробітку), аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.3 ст.183 СК України). Як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач послався на своє одруження у 2019 році, та досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття. Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів, зокрема в сторону їх зменшення. Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, реалізує його в одному із положень ст.182 СК України, яка встановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів спільної неповнолітньої дитини\~сторін,\~враховуючи,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~її гармонійного\~розвитку,\~суд приходить\~до переконання\~про обґрунтованість\~позовних вимог\~про зміну\~розміру стягуваних\~аліментів в\~розмірі,\~зазначеному у\~позовних вимогах,\~а саме:\~1/4\~частина від\~усіх видів\~доходу позивача.\~Такий розмір\~буде реальним,\~не поставить\~батька у\~матеріальне становище\~значно гірше\~від положення\~сина [PERSON] \~і його\~матері,\~та відповідатимезасадам розумності, виваженості і справедливості. Отже, позов підлягає задоволенню. Змінений розмір аліментів слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved