Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

12 червня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] за життя склав заповіт, згідно з яким належні йому земельні ділянки заповів позивачу. Інших спадкоємців немає. Вказував, що право на спадкування не реалізував, оскільки працює за кордоном, постійно перебуває у відрядженнях та з початку військової агресії рф забув про своє спадкове право, просив визначити йому додатковий строк один місяць для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 36), 19 вересня 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити, розглядати справу без його участі (а. с. 37). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 35), про прични неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав, у заяві від 06 липня 2023 року просив розглядати справу без його участі (а. с. 32). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в місті Луцьку Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а. с. 7). За життя [PERSON] 20 січня 2015 року склав заповіт, яким належні йому земельні ділянки, площею 2,5058 га, кадастровий номер 0725582900:09:002:1279, та площею 0,79 га, кадастровий номер 0725582900:09:002:1280, що розташовані на території Миляновичівської сільської ради Турійського району Волинської області заповів [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] (а. с. 4). Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 25, 26). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . На час смерті [PERSON] позивач разом із ним не проживав, а тому для прийняття спадщини після його смерті відповідно до вимог статей 1269,\~1270\~Цивільного кодексу\~України останній у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, і такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із правилами спадкування, початок військової агресії рф проти України та введення воєнного стану на території України, у зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2018 року у справі 681/203/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] один місяць після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У відповідності до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved