Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 29.06.2023 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.09.2021 рокуу розмірі 88826,74 грн. станом на 19.01.2023 року, а також судові витрати в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою від 11.07.2023 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] поштову кореспонденцію за адресою проживання не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача в позові зазначає, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з Заявою №б/н від 13.09.2021 року. Позивач зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, станом на 19.01.2023 року наявна непогашена заборгованість в розмірі 88826,74 грн., в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви відповідач [PERSON] не скористалася. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідач [PERSON] 13.09.2021 року звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, копія якої надана позивачем до позовної заяви. Також 06.12.2021 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. Окрім того на підтвердження позовних вимог суду надано: - Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». - Виписку за договором №б/н за період 04.06.2019-24.01.2023 року. - Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н). - Довідка щодо видачі [PERSON] карти Універсальна 13.09.2021 року та карти Visa Lady Platinum 04.06.2019 року. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.09.2021 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , наданого позивачем до позову, станом на 19.01.2023 року вбачається, що загальна заборгованість за наданим кредитом становить 88826,74 грн., з яких: заборгованість за поточним тілом кредита - 63455,48 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита - 9936,42 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 11332,84 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 13.09.2021 року відповідачем [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, що свідчить про укладення сторонами змішаного договіру б/н, який містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористалася своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved