Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

07.02.2023 року [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , зазначивши третіми особами Новомихайлівську сільську раду Новобузького району Миколаївської області та [PERSON] , у якому просила визнати недійсним заповіт [PERSON] , укладений на користь [PERSON] , [INFO] , посвідчений секретарем виконкому Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області 11.10.2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 15. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 5,74 га, розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Вона в січні 2023 року, як спадкоємиця другої черги звернулась до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри. 10.01.2023 року нотаріус відмовила у прийнятті нею спадщини, у зв`язку з тим, що за життя сестра склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 11.10.2012 року за реєстровим номером 15 на користь онука - [PERSON] . Вважає, що заповіт є недійсним, так як її сестра [PERSON] при складанні заповіту вважала, що [PERSON] є її двоюрідним онуком (внучатим племінником). На підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.08.2021 року № 478/677/21 встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним онуком (внучатим племінником) [PERSON] , однак постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.10.2022 року дане рішення було скасовано. При складанні заповіту воля [PERSON] була направлена на вчинення правочину, у вигляді заповіту, саме онукові свого брата. В зв`язку з тим, що родинні відносини між заповідачем та [PERSON] відсутні, вважає, що заповіт є недійсним, так як волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі. Розпорядженням голови Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. № 2 від 17.02.2023 року дану справу передано до Новобузького районного суду Миколаївської області. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 28.02.2023 року заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено справу в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 23.03.2023 року о 10:00 годині. Ухвалою суду від 23.03.2023 року на підставі пункту 1, 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладено підготовче судове засідання по справі до 02.05.2023 року 10:00 години. Ухвалою суду від 02.05.2023 року на підставі пункту 1, 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладено підготовче судове засідання по справі за позовом до 18.05.2023 року 09:00 години. Ухвалою суду від 18.05.2023 року в справі замінена третя особа Новомихайлівська сільська рада Новобузького району Миколаївської області на її правонаступника - Новобузьку міську раду Баштанського району Миколаївської області, у зв`язку з чим оголошена перерва до 02.06.2023 року, яка продовжена до 21.06.2023 року. Ухвалою суду від 21.06.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до розгляду на 06.07.2023 року. Ухвалою суду від 06.07.2023 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладено судове засідання по справі до 16.08.2023 року 10:00 години. Згідно наказу № 74-аг від 03.07.2023 року суддя Вжещ С.І. перебувала у відпустці з 17.07.2023 року по 11.08.2023 року. Згідно наказу № 96-аг від 10.08.2023 року судді Вжещ С.І. продовжено відпустку з 14.08.2023 року по 18.08.2023 року. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці судовий розгляд відкладений до 06.09.2023 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Конкретну позицію щодо позову не висловив, вказавши, що не може нічого надати на свій захист, оскільки заповіт складений не ним, а [PERSON] ще в 2012 році. Протягом всього часу їх стосунки були такими, як між бабусею та онуком аж до її смерті. Представник третьої особи, Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, голова Новобузької міської ради Лагодієнко М. надав суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника третьої особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14.11.2019 року (а.с. 10 ). Позивачка є рідною сестрою померлої [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Казанківським райбюро ЗАГС від 01.02.1951 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції від 18.03.2003 року, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, № 00024549949 від 13.11.2019 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.01.2020 року (а.с. 7-9, 130-136). 11.10.2012 року секретарем виконкому Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області Щербиною Т.О. посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Новомихайлівка, Новобузького району, Миколаївської області, яким заповідала повністю онуку [PERSON] , 2000 року народження, належну їй на підставі державного акту на право власності на землю серії МК №057437, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,74 га, розташовану на території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, заповіт підписано власноручно [PERSON] (а.с. 46 ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57657656 від 24.09.2019 року, виданої приватним нотаріусом Корж М.В., заповіт № 54201110, номер у реєстрі 15, дата посвідчення 11.10.2012 року, місце посвідчення: Новомихайлівська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, є чинним (а.с.121,122). Спадкову справу № 94/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. 24.09.2019 року (а.с. 101-187). 14.11.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] (а.с.127 ). 10.01.2023 року [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, від імені [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,74 га, що розташована в межах території Новомихайлівської сільської ради Баштанського (Новобузького) району Миколаївської області, після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с 185). Постановою приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 10.01.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що вищевказана земельна ділянка заповідалась спадкоємцю за заповітом - [PERSON] , 2000 року народження, який згідно інформації зі спадкового реєстру станом на 10.01.2023 року, є чинним (а.с.186 ). 19.05.2020 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,74 га, що розташована в межах території Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с. 139 ). Постановою приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Корж М.В. від 21.05.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт , що зазначена особа в заповіті - [PERSON] 2000 року народження, є однією і тією ж самою особою - [PERSON] , [INFO] , що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, а саме за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 140 ). Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області № 478/677/21 від 16.08.2021 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним онуком (внучатим племінником) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого 11.10.2012 року секретарем виконкому Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за реєстровим № 15 (а.с. 172,173 ). Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.10.2022 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2021 року скасовано. Заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Новомихайлівська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, про встановлення фактів, що має юридичне значення - залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що факти, про встановлення яких просить [PERSON] не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки матеріали справи свідчать про те, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження (а.с.179-181). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК України). Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК України). Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч.1 ст.1236 ЦК України). Загальні вимоги до форми заповіту передбачено статтею 1247 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позовні вимоги про визнання заповіту недійсним обґрунтовано тим, що родинні відносини між заповідачем [PERSON] та [PERSON] відсутні, а тому волевиявлення заповідача , який помилявся щодо наявності між ними родинних відносин, не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. Суд не погоджується з таким твердженням позивача , виходячи з такого. [PERSON] на час складання заповіту не була визнана судом недієздатною, її дієздатність не була обмежена, тому вона, як фізична особа мала передбачене статтею 1234 ЦК України право на складання заповіту. [PERSON] , як заповідач, призначила своїм спадкоємцем [PERSON] , 2000 року народження, заповітом охоплено права та обов`язки, які заповідачу належали на момент складення заповіту, що відповідає положенням частини 1 статті 1235, частини 1 статті 1236 ЦК України. Заповіт [PERSON] складений у письмовій формі, посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування, а саме посвідчений секретарем виконавчого комітету Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області Щербиною Т.О. в приміщенні Новомихайлівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що відповідає вимогам частини 1 статті 1251 ЦК України. Заповіт складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт підписаний відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України. Обставини, з якими частина 1 статті 1257 ЦК України пов`язує нікчемність заповіту, відсутні, оскільки заповіт є таким, що складений [PERSON] , як особою, яка мала на це право, заповіт є таким, що складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення. Частина 2 статті 1257 ЦК України пов`язує визнання заповіту недійсним з необхідністю встановлення того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, позивачем всупереч частини 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України не було надано до суду беззаперечних доказів того, що померла заповідачка на момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та була будь-яким чином обмежена у реалізації своїх цивільних прав, в тому числі і щодо складання заповіту. Позивачем не доведено достатніми та належними доказами ту обставину, що волевиявлення [PERSON] на складання заповіту на користь [PERSON] не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, а посилання [PERSON] на відсутність підтвердженого факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як на підставу вважати, що заповідачка помилялась щодо наявності родинних відносин з особою, якій вона заповіла земельну ділянку, є помилковим . Тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про визнання заповіту недійсним, з підстав зазначених у позові, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed