Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 26 840,06 заборгованості за договором оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2019 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та фізичною особою [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки № 2093, предметом якого було надання позивачем відповідачу права на тимчасове користування земельною ділянкою по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно з умовами договору, розмір щомісячної орендної плати за використання землі встановлювався в розмірі 870,34 грн. Строк дії договору до 05.09.2024 року. Водночас, орендар не виконав взятих на себе договором зобов`язань щодо оплати орендних платежів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 26\~840,06, яку і просить стягнути з відповідача позивач. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280\~ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. П`ятого вересня 2019 року Ужгородська міська рада винесла рішення № 1690, яким вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим № 2110100000:02:001:247, площею 0,0124 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] , гр. [PERSON] та передати її в оренду строком на 5 років до 5 вересня 2024 року. Тридцятого вересня 2019 року Територіальна громада міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, від імені якої діяв Департамент міського господарства Ужгородської міської ради з одної сторони та гр. [PERSON] - з іншої сторони, уклали договір оренди землі № 2093, згідно з умовами якого, орендодавець надавав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в [ADDRESS] , площею 0,0124 га, на якому знаходяться магазин після реконструкції власних нежитлових приміщень № 1 та № 2 з надбудовою другого поверху загальною площею 292,3 кв. м., строком до 05 вересня 2024 року. Сторонами узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 10\~444,12 грн. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового місяця в розмірі 870,34 грн, але протягом 60 днів з моменту вручення податкового повідомлення має бути сплачена у розмірі, визначеному п. 10 договору. Актом приймання передачі (без дати) підтверджено, що Департамент міського господарства передало, а відповідач прийняв вищевказану земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору, що підтверджено підписом [PERSON] на вищевказаному акті. Окрім цього, позивач долучив до позовної заяви розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] , згідно з яким, він становить 870, 34 грн, а також розрахунок заборгованості по орендній платі за договором № 2093 від 30.09.2019 за період з вересня 2019 року по березень 2023 року. Відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість за договором оренди землі, станом на 07.04.2023, складає 26 840,06 грн. Тридцять першого жовтня 2022 року за вих. 30.01-13/351 Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради надіслав рекомендованим поштовим відправленням претензію відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у якій просив погасити борг в розмірі 20\~935,00 у місячний термін. Аналогічну претензію позивач надіслав відповідачу 05.11.2021. Двадцять п`ятого березня 2022 року за вих. 30.01-12/629 позивач надіслав [PERSON] повідомлення про перегляд плати в односторонньому порядку, в тому числі щодо обов`язку такого перегляду самостійно Орендарем, у відповідності до пункту 30 угоди, станом на 01.01.2022 року. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно з статтею 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад. За ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно з ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі. Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Як встановлено з умов договору оренди землі № 2093 від 30 вересня 2019 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 2019 рік, становить 348\~137,44 грн, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої відділом в Ужгородському району Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області № 2308 від 20.08.2019. У п. п. 10, 11 Договору, сторони визначили та погодили розміри та порядок полати орендної плати, яка становить у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі, та становить 10\~444, 12 грн на рік, вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 870,34 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством (пункт 12 договору). Оскільки за даним Договором оренди землі гр. [PERSON] прийняв в строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку, то, згідно з вищевказаним договором, у нього виник обов`язок своєчасно і в повному обсязі вносити готівкою або без готівкою на рахунок місцевого бюджету орендну плату. Однак, орендар в строк, в порядку та на умовах, що передбачені договором оренди землі не виконував своїх грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати, згідно розділу «Орендна плата» даного договору та вимоги ст. 96 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», внаслідок чого у період з вересня 2019 року по березень 2023 року виникла заборгованість в сумі 26 840,06 грн. Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, враховуючи, що орендар [PERSON] , умови взятого на себе зобов`язання не виконав, з нього належить стягнути на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість по орендній платі в розмірі 26 840,06 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 2684,00 гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved