Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся із зазначеним вище позовом до відповідача та просив: 1)Зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на особистому картковому рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16.07.2022 (тобто станом на 15.07.2022); 2)Зобов`язати відповідача відновити залишок кредитних коштів на особистому картковому рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] до стану, у якому він перебував перед виконанням несанкціонованих операцій 16.07.2022 (тобто станом на 15.07.2022) та списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню, штрафні санкції.; 3)Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. Рух справи 22.02.2023 позовна заява надійшла до суду з клопотанням про витребування доказів 27.02.2023 ухвалою суду позовна заява залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. 08.03.2023 надійшла заява про усунення недоліків. 08.03.2023 у справі відкрите провадження. Справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. Підготовче судове засідання призначене на 06.04.2023, задоволено клопотання про витребування доказів у відповідача. Підготовче судове засідання відкладене на 08.05.2023, 29.05.2023. 27.03.2023 надійшов відзив на позов 04.05.2023 надійшло письмове пояснення представника відповідача, до якого додані докази . 16.05.2023 надійшла відповідь на відзив. 29.05.2023 підготовче провадження закрите, розгляд справи призначений на 26.06.2023, на 10.07.2023, на 03.08.2023, на 14.09.2023. 02.08.2023 надійшло клопотання про доручення доказів: письмового пояснення позивача. Позиції сторін Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що його довіритель став жертвою шахрайських дій. З його карткового рахунку були викрадені як його власні кошти, так і оформлено без його відома кредит і шахраї заволоділи цими коштами. Позивач негайно після виявлення таких дій повідомив банк і поліцію. У письмовому поясненні позивач, який на даний час проходить службу у ЗСУ, а тому не має можливості з`явитися особисто у судове засідання, підтвердив сказане його представником, а також додав, що на фіктивному сайті він вводив лише номер картки, проте, ніяких кодів, CVV-кодів, чи інформації з смс-повідомлень не вводив. Представник відповідач у судовому засіданні та поданому відзиві на позов, не визнав позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що втрата коштів позивачем сталася з його вини, оскільки саме він розголосив конфіденційну інформацію шахраям. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Згідно з ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції). Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Так, судом встановлено, що 25.04.2013 року позивач подав АТ «КБ «ПриватБанк» Анкету-заявку, відповідно до якої виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку, в т.ч. «Кредитка «Універсальна». Відповідно до підписаної анкети-заяви, позивачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та було видано банківські картки № [NUMBER] та № [NUMBER] . В подальшому 23.06.2021, у зв`язку із зміною умов та правил надання банківських послуг, Позивачем додатково підписано дві анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та окремо підписано і погоджено паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов і Правил надання послуг. Відповідно до умов анкети-заяви від 23.06.2021, сторони уклали угоду про використання простого електронного підпису (третя сторінка анкети, другий абзац) та погодили, що визнають простим електронним підписом такі способи підписів Позивача: ОТР-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках, або офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку, шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище, при цьому ідентичність укладання правочину повністю ідентична надісланому Банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта [NUMBER] . Зазначені вище анкети-заяви було підписано позивачем шляхом накладення підпису стілусом на планшеті у відділенні ПриватБанку, а паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг було підписано шляхом надсилання ОТП-паролю. Позивач був зареєстрований в ПК «Приват24» з логіном [NUMBER] . При цьому він, як вбачається з виписок за його рахунками, користувався в т.ч. кредитними коштами, які було ним повність погашено 10.04.2023 кредитну заборгованість у сумі 15000 грн. ( а.с.100) 16.07.2022 невстановлені особи шахрайським способом заволоділи коштами позивача, які знаходились на карткових рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] : шляхом несанкціонованого ним доступу до його особистого кабінету системі «Приват24» та здійснивши грошовий переказ на інший (не належний позивачу) банківський рахунок. Внаслідок цього у позивача виникла кредитна заборгованість перед Відповідачем. Позивач стверджує, що не надавав доступу до особистого кабінету будь-яким особам, не розголошував пароль доступу, не втрачав/не передавав іншим особам мобільний телефон із застосунком «Приват24», тобто не здійснював жодних дій чи бездіяльності, які б могли сприяти втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. В той же день (16.07.2022), після виявлення факту викрадення грошових коштів, Позивач негайно повідомив про це Відповідача та звернувся до правоохоронних органів. А фактом викрадення грошових коштів 17.07.2022 відомості внесені до ЄРДР за № 12022111050002282. Правова кваліфікація дій - ч.2 ст.190 КК України. Позивача визнано потерпілим у цьому кримінальному провадженні. На даний час розслідування триває. За фактом шахрайства працівниками служби безпеки банку було проведено службову перевірку та встановлено наступне. «Перевіркою руху коштів по картках [PERSON] встановлено, що крадіжка відбулась у період часу з 11:16 год. по 11:22 год. 16.07.2022р., під час якої відбулися наступні операції по картах клієнта № 5457082270777456 і № 5168745104085391: 1.Картка № 5457082270777456 PKMMD DEBIT CHIP CREDIT CARD INST 1-4 %. -16/07/2022 11:18:11 DB -30,924.74 UAH -30,024.02 -900.72 330035 4829 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923 (C КАРТЬІ 5457082270777456 НА КАРТУ 51687451104085391); -16/07/2022 11:19:08 DB -10,325.81 UAH -10,025.06 -300.75 991036 4829 СР980Н48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923 (С КАРТЬІ 5457082270777456 НА КАРТУ 5168745104085391); -16/07/2022 11:22:15 16/07/2022 Р40 S CR 1,549.93 UAH 1,549.93 -39,232.43 201037 4829 СР980Х48 UKR ВЬІПЛАТА С КОПИЛКИ ТЕЛА ВКЛАДА. #P=KOKSUM,#C=26354619496259,#N=5457082270777456 (C КАРТЬІ 26354619496259 НА . КАРТУ 5457082270777456); -16/07/2022 11:17:53 DB -4,300.00 UAH -4,300.00 393176 7994 S5710068 UKR JOINT STOCK BANK UKRGASBANK MDPAY, PREDSLAVENSKAYA28, KYIV, UA Покупка; -16/07/2022 11:16:12 DB -4,100.00 UAH -4,100.00 172173 7994 E5710070 UKR JOINT STOCK BANK UKRGASBANK SMARTPAY, PREDSLAVENSKAYA28, KYIV, UA Покупка. 2.Картка № 5168745104085391WGMMG DEBIT CHIP PAYPASS WAGE - 16/07/2022 11:18:12 CR 29,999.02 UAH 30,024.02 25.00 433151 4829 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923(C КАРТЬІ 5457082270777456 НА КАРТУ 5168745104085391); - 16/07/2022 11:19:09 CR 10,000.06 UAH 10,025.06 25.00 337152 4829 CP980H48 UKR ПЕРЕКАЗ ВЛАСНИХ КОШТІВ. 169472923(C КАРТЬІ 5457082270777456 НА КАРТУ 5168745104085391; - 16/07/2022 11:20:10 DB -14,215.73 UAH -14,145.00 -75.69 4.96 260143 6538 C0146982 UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -4.96) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA. Перевод с карти: - 16/07/2022 11:19:41 DB -25,381.28 UAH -25,255.00 8.72 549.38 171142 6538 C0146982 UKR RAIFFEISEN BANK JSC (в т.ч. скидка -8.72) IPAY.UA P2P. KYIV. KYIV. UA Перевод c карти. Загальна сума викрадених коштів складає 47800,00 грн. Всі операції з викрадення коштів проведені в ідентичний спосіб, а саме проведення інтернет транзакцій на зовнішньому сайті з коректним введенням повного номеру картки, терміну дії, СУУ2-коду та 3-D Secure авторизацією. Крім того, дві транзакції по карті[NUMBER] (на суму 14145,00 грн. об 11:20:10 та на суму 25381,28 грн. об 11:19:41)проведені з використанням способу оплати Google Pay: -TRAN CODE 132, що відповідає р2р-переказу, TERMSIC МСС 6538 (MasterCard MoneySend Funding); -валюта операцій долари США (код 840), сума авторизації першої транзакції 483.51 доларів США, що відповідає 14145,00 грн., другої транзакції 863,27 доларів США, що відповідає 25255.00 грн.; -банк еквайєр (банк або фінансова установа, яка обробляє платежі за кредитними або дебетовими картками від імені продавця) AT "Райффайзен Банк"; -інтернет -транзакції проведені з авторизацією 3-D Secure; -спосіб оплати Google Pay; -token data PAN=5355611537398723#StorageTech=l#TExp=2508#TReqID=50120834693#TT=03 Згідно викладеної інформації зазначені дві шахрайські операції проведені з використанням віртуального номеру картки [NUMBER] , згенерованого під час налаштування шахраями Google Pay на власному мобільному пристрої із використанням платіжної картки [NUMBER] клієнта [PERSON] . По карті [NUMBER] шахрайські операції з використанням способу оплати Google Pay чи Apple Pay не проводилися. Всі операції зроблені під обліковим записом User Р24 ID 16947292 клієнта [PERSON] . Відповідно до відомостей щодо змін аккаунта [INFO] клієнта встановлено, що блокування облікового запису та подальші зміни почали здійснюватися з 11:22:21 16.07.2022р., тобто після зазначених шахрайських транзакцій. Перевіркою входів у Приват24 піл обліковим записом клієнта [PERSON] у період викрадення коштів встановлено, що у цей період крім типового мобільного пристрою FIG-LX1|HUAWEI з ідентифікатором банку F26F125051771031 (з якого зазвичай виконується вхід до облікового запису Приват24 клієнта), виконувалися авторизовані входи до облікового запису Приват24 з двох ^нетипових мобільних пристроїв: -PRA-LAl|HONOR з ідентифікатором банку 9E328ADBBC87848C; - [NUMBER] з ідентифікатором банку B13B532A20C4F8D5. Відповідно до наявної інформації щодо контактних номерів телефонів, клієнт [PERSON] користувався двома номерами телефонів: основний [NUMBER] , та додатковий [NUMBER] . Інші номери телефонів з 15.07.2023р. Цьому клієнту не додавалися. Перевіркою входів із зазначених нетипових пристроїв (інформація 1. інформація 2) встановлено, що у період із 15.07.2022р. по 16.07.2022р. виконувалися авторизовані входи у Приват24 по обліковими записами інших клієнтів. Це вказує на те, що саме з цих пристроїв зловмисники виконали входи до облікового запису Приват24 клієнта [PERSON] під час викрадення коштів. Входи з мобільних пристроїв шахраїв виконані з ір-адрес [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] провайдера AT "Київстар". Відповідно до наявнихданих позиціонування мобільний пристрій [NUMBER] з ідентифікатором банку B13B532A20C4F8D5 у цей період входив до Приват24 різних клієнтів з однієї точки і координатами 48.5117456. 34.610012. розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наявних відомостей з історії переглядів даних клієнта [PERSON] факт перегляду такої інформації працівниками банку на зафіксований. Це вказує на те, що ніхто із працівників банку конфіденційні дані клієнта [PERSON] та його рахунків напередодні крадіжки коштів не переглядав. Перевіркою архіву записів телефонних розмов на сервісі Voice Record System встановлено, шо [PERSON] о 11:20:16 год. 16.07.2022р. (ID запису 726045970, тривалість 01:30 хв.) повідомив оператору 2-го рівня з проведення Ризикових операцій НОКЦ ГО Кінякіной Ю.В. (I)N240I92KIV) про незрозумілі перекази. Також він зізнався, що напередодні намагався оформити матеріальну компенсацію. Інтернет посилання для оформлення цієї компенсації, за яким [PERSON] переходив, йому скинула інша людина, хто саме і при яких обставинах [PERSON] не уточнив. Під час телефонної бесіди о 11:22:28 16.07.2022р. (ID запису 726046097, тривалість 01:20 хв.) [PERSON] повідомив про факт шахрайства, під час якого відбулися незрозумілі транзакції по його картках. На питання оператора 3-го рівня Gold лінія НОКЦ FO [PERSON] (DN010201KYD) [PERSON] повідомив, що напередодні крадіжки коштів намагався намагався оформити матеріальну компенсацію з ООН. З цією метою переходив за інтернет посиланням на сайт, де вводив пароль входу до власного облікового запису Приват24. Інша інформація стосовно записів телефонних розмов клієнта [PERSON] , що зберігаються на сервері Voice Record System, разом з розшифровкою даних про час таких бесід та співробітників банку, з якими спілкувався клієнт, надана ініціатору перевірки на поштову скриньку [INFO] . З огляду на зазначену інформацію, викладену клієнтом [PERSON] під час бесід із співробітниками банку, можна зробити висновок, що напередодні крадіжки коштів клієнт [PERSON] отримав від іншої особи інтернет посилання для оформлення матеріальної допомоги. Перейшовши за цим посиланням, [PERSON] на невстановленому сайті вводив конфіденційні дані для авторизації під власним обліковим записом у Приват24. Після цього відбулися шахрайські входи під його ж обліковим записом у [INFO] з інших мобільних пристроїв та викрадення коштів. Все це вказує на те, що шахраї надіслали [PERSON] інтернет посилання на фітинговий сайт, де [PERSON] вніс конфіденційну інформацію, необхідну для входу у Приват24 під його обліковим записом та підтвердив такий вхід, коли це робили зловмисники. Тобто компрометація входу у Приват24 під. обліковим записом клієнта [PERSON] сталася з власної вини самого [PERSON] . Під час перевірки факт звернення 14.10.2022р. клієнта [PERSON] до відділення "П`яте столичне №46" AT КБ "ПриватБанк" (K9V0) за адресою: м.Київ, бульвар Академіка Вернадського, 79, документально не підтверджений. Архівна запис камер спостереження на час проведення перевірки не збереглася. Таким чином, зібрані дані підтверджують інформацію щодо шахрайських дій по відношенню клієнта [PERSON] . Встановлено, що останній самостійно повідомив шахраям конфіденційну інформацію, яка дозволила їм увійти до його облікового запису Приват24, де отримати необхідну для крадіжки коштів конфіденційну інформацію щодо його особистих карток, а також провести шахрайські транзакції з викрадення коштів клієнта [PERSON] . Все це вказує на те, що незаконне заволодіння грошовими коштами клієнта [PERSON] сталося з вини самого потерпілого. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг: 1.1.5.5. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів. 1.1.5.13. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. 1.1.5.14. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації. 2.1.4.7. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльності призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію». Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач [PERSON] є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року N 705 передбачають, що банк зобов`язаний ідентифікувати особу клієнта. У тому числі відповідно до пункт у 9 розділу І «Загальні положення» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року N 705 банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати клієнтів, які відкривають рахунки в банку, і користувачів електронних платіжних засобів, які здійснюють операції з їх використанням за цими рахунками, відповідно до порядку, установленого законодавством України, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» у редакції, чинній на 07.09.2018 р., верифікація клієнта - це встановлення (підтвердження) суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідності особи клієнта (представника клієнта) у його присутності отриманим від нього ідентифікаційним даним. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта), вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом. Відповідно до пунктів 1,6,9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. З аналізу інформації, яка викладена у письмовому поясненні відповідача та викладена вище вбачається, що оспорювані в частині особистого ініціювання операції з коштами на рахунках позивача здійснювались 16 липня 2022 року з 11:16 по 11:20. При цьому, як зазначено у письмовому поясненні, вже об 11:20 [PERSON] повідомив оператору 2-го рівня з проведення з проведення Ризикових операцій НОКЦ ГО Конякіній Ю.В. про незрозумілі перекази. Тобто, з моменту початку таких операцій до відповідного повідомлення пройшло лише 4 хв. І, за виконання банком своїх обов`язків, останній мав реальну можливість не допустити використання електронного платежу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також невідкладне повідомлення позивачем про безпідставне списання коштів та наявність кримінального провадження по цій справі, суд дійшов висновку про відсутність вини позивача як підстави цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути незаконно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом достовірно встановлено, і не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] не мав наміру і не висловлював у будь-якій формі свого волевиявлення на укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів, тобто не дотримано однієї з вимог, які визначені законодавцем як загальні, додержання яких є необхідним для чинності правочину (ч.3 ст. 203 ЦК України), відтак, кредитний договір, за яким на кратку позивача були зараховані кредитні кошти, є недійсним ( ч.1 ст. 215 ЦК України). Згідно з ч.1, 4 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам Цивільно-процесуального кодексу України, які викладені вище. Таким чином, провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до його карткового рахунку чи надав інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15 зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд у постановах від 08 лютого 2018 року у справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61/1396св18), 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (провадження № 61 -3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (провадження №61 -16504св 18), від 03.07.2019 у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18)), від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22 ( провадження № 61-8249св23) зазначену правову позицію підтримав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за його розпорядженням і він не повинне нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне оформлення кредиту, надання якого він не ініціював особисто, списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимов в повному обсязі і, відповідно до вимог ст. 1073 ЦК України банк повинен зарахувати відповідні суму (відновити залишок коштів на особистих карткових рахунках позивача на рахунках позивача до стану, у якому вони перебували перед виконанням несанкціонованих операцій 16.07.2022). Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача не є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.х2 (дві позовні вимоги)- 2147,20 грн. На підставі ст.ст. 10, 11, 19, 76, 77, 79, 80, 209, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

Outcome: approved