Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 09.08.2019 він уклав з громадянином [PERSON] , [INFO] договір позики. Згідно з даним договором [PERSON] . передав [PERSON] грошові кошти в сумі 3850 доларів США. Договір було укладено в простій письмовій формі у вигляді розписки, яка надрукована та підписана особисто [PERSON] разом із засвідченими ним особисто копіями його паспорта та ідентифікаційного коду. Відповідно до вказаного договору громадянин [PERSON] повинен був повернути позивачу запозичені грошові кошти не пізніше ніж 09.09.2019 включно. Однак, станом на день звернення до суду з цим позовом [PERSON] так і не повернув отримані ним у борг грошові кошти в повному обсязі. Зокрема, на протязі 2019-2020 років останній із запозиченої суми грошових коштів повернув лише 1500 доларів США та залишився винним 2350 доларів США. При цьому, відповідач не брав з нього жодних розписок про те, що повернув йому вказану суму в 1500 доларів США, однак позивач самостійно для себе зазначив, що така сума була повернута. Починаючи з 2021 року останній на зв`язок не виходить, в добровільному порядку ті, що залишилися грошові кошти повертати не хоче. Тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 11.08.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Заявою від 23.08.2023 просив розглянути справу без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Не заперечує проти постановлення судом заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Судова кореспонденція повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". В силу положень ст.\~131\~ЦПК\~України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання 12.09.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 12.09.2023 вирішено здійснити заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно ч.1 ст.\~1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н від 09 серпня 2019 року в м.\~Кременчук, доказом якого є розписка (а.с. 17). Відповідно до розписки, складеної 09 серпня 2019 року в м. Кременчук, [PERSON] за договору позики від 09 серпня 2019 року одержав від [PERSON] у борг суму в розмірі 3850,00 доларів США і зобов`язується повернути її в строк, зазначений у договорі, а саме, не пізніше ніж 09.09.2019 року (а.с. 17). Відповідно до вказаного договору громадянин [PERSON] повинен був повернути позивачу запозичені грошові кошти не пізніше ніж 09.09.2019 включно. Однак, станом на день звернення до суду з цим позовом [PERSON] так і не повернув отримані ним у борг грошові кошти в повному обсязі. Зокрема, на протязі 2019-2020 років як зазначив позивач останній із позиченої суми грошових коштів повернув лише 1500 доларів США та залишився винним 2350 доларів США. При цьому, відповідач не брав з нього жодних розписок про те, що повернув йому вказану суму в 1500 доларів США, однак позивач самостійно зазначив, що така сума була повернута. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю кошти позивачу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.10.20219 у справі 723/304/16-ц у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Згідно статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики № б/н від 09.08.2019 року, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати, сплачені останнім за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved