Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

1. Зміст позовних вимог. В травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке розташовується за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склав. Позивач та відповідач як рідні брат та сестра є спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та на підставі її заяви Другою бориспільською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] 01 травня 2023 року позивач отримав від Другої бориспільської державної нотаріальної контори повідомлення про пропуск ним строку для прийняття спадщини з роз`ясненням права на звернення до суду. Таким чином строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] був пропущений позивачем у зв`язку з активним веденням бойових дій, пов`язаних з військовою агресією Російської Федерації проти України, що позбавляло можливості вільно пересуватися; карантинні обмеження; позивачу виповнилось 21 рік, але у зв`язку тим, що він продовжує навчання та перебуває на повному утриманні матері та вітчима тому всі юридично значимі дії здійснює виключно з їх згоди; приховування відповідачем факту смерті [PERSON] ; за життя спадкодавця останній не спілкувався з позивачем та не приймав участі в його вихованні. З цих підстав [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 2. Ставлення учасників справи до пред`явлених позовів. Позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що позивач безпідставно звинуватив [PERSON] про власну необізнаність про смерть батька. Оскільки, позивачу була відома адреса місця проживання спадкодавця та наявна можливість спілкуватись з ним. Відсутність у позивача бажання спілкуватись з батьком за час його життя і призвела до необізнаності про його смерть. При цьому, спадкодавець тривалий час хворів та відповідач надавала всю необхідну йому допомогу, в тому числі фінансову. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Другої бориспільської державної нотаріальної контори було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.27-28). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про допит позивача в якості свідка (а.с.109-110). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.111). 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого повторно (а.с.10). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склав. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їхнє народження (а.с.9,37). Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270\~цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом п.3 постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. У відповідності\~до ст.63\~Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~посадова особа\~органу місцевого\~самоврядування,\~уповноважена на\~вчинення нотаріальних\~дій,\~отримавши від\~спадкоємців повідомлення\~про відкриття\~спадщини,\~зобов`язана повідомити\~про це\~тих спадкоємців,\~місце проживання\~або роботи\~яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5.3. судова практика Верховного Суду. За змістом правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в ухвалі від 16 серпня 2023 року в рамках справи №638/16540/20, провадження №61-6761св22, незнання спадкоємцем про факт смерті спадкодавця, у тому числі через приховування цього факту від спадкоємця іншими спадкоємцями, може бути поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, якщо цей необізнаний спадкоємець діє добросовісно та з моменту отримання інформації про смерть спадкодавця у розумні строки (які не повинні перевищувати шести місяців) звертається до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини суд має виходити з того, що відсутність обізнаності про законні підстави виникнення відповідного права та, як наслідок, початку строку його реалізації, передбаченого законом, за своєю суттю є умовою, яка виключає можливість реалізації цього права, а тому дійсно відсутні підстави говорити, що це є обставина, яка створює об`єктивні, непереборні або істотні труднощі у поданні заяви про прийняття спадщини. Об`єктивні, непереборні або істотні труднощі можуть виникати у спадкоємця, який знає про факт смерті спадкодавця, у зв`язку з чим знає (має знати) про наявність у нього певного строку для прийняття його спадщини, але зіштовхується з певними обставинами, які йому заважають це зробити. У цьому випадку суд оцінює характер цих обставин. Незнання ж про смерть спадкодавця це не факт, який підтверджує відповідні труднощі, а факт, який за своєю суттю вказує на неможливість подання заяви про прийняття спадщини до моменту, коли особа дізнається про смерть спадкодавця. Є безпідставним та таким, що не виконує завдання Конституції України, ЦК України та судочинства підхід, що незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини та ототожнення цього факту із об`єктивними, непереборними або істотними труднощами у поданні цієї заяви. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії спадкової справи №192/2022, заведеної державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори, вбачається, що 13 жовтня 2022 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини (а.с.34). Разом з цим, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Зі змісту листа державного нотаріуса Другої бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипки А.О. від 27 квітня 2023 року (а.с.66) вбачається, що [PERSON] було повідомлено про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також про пропуск строку для прийняття спадщини з роз`ясненням права на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав. Вказаний лист був отриманий позивачем 01 травня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.67). В той час як шестимісячний строк, з урахуванням п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 28 грудня 2022 року. Таким чином про факт смерті спадкодавця та відкриття спадщини позивачу стало відомо вже після спливу строку для прийняття спадщини. 03 травня 2023 року [PERSON] повідомив Другу бориспільську державну нотаріальну контору про необізнаність про смерть [PERSON] та про намір звернення до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач показав, що з батьком не спілкувався та не підтримував родинні відносини. В дорослому віці позивач намагався налагодити з батьком відносини, для цього двічі приїздив до нього, але останній відмовився від спілкування. У батька існувала заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивача до досягнення ним повноліття. Про смерть батька позивач дізнався з листа нотаріуса приблизно в травні 2023 року. При цьому, на той час вже пройшло близько року з часу відкриття спадщини. З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої головним державним виконавцем Бориспільського МВДВС ГТУЮ у Київській області Шведом Р.М. (а.с.15) вбачається, що з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку, починаючи з 05 вересня 2006 року та до досягнення ним повноліття. За період з 05 вересня 2006 року по 30 квітня 2023 року у [PERSON] виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 141738 гривень 02 копійки. Аналізуючи вищевказані показання свідка та письмові докази, суд погоджується з доводами позивача стосовно відсутності між ним та спадкодавцем тісних родинних відносин, які полягають, зокрема в ухиленні від обов`язку батька утримувати сина до досягнення ним повноліття, та як наслідок необізнаність позивача про смерть спадкодавця. В межах місячного строку з дня, коли позивачу стало відомо про смерть спадкодавця, він звернувся до суду з відповідним позовом, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2023 року (а.с.21) Враховуючи зазначене, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у зв`язку з власною необізнаністю про смерть спадкодавця. Вказану причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Викладене також у повній мірі узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом в ухвалі\~від 16\~серпня 2023\~року в\~рамках справи\~№638/16540/20,\~провадження №\~61-6761св22, у зв`язку з необхідністю відступу від висновку щодо застосування частини третьої статті 1272 ЦК України у контексті добросовісної необізнаності спадкоємця про смерть спадкодавця, викладеного у постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі №148/1805/20, від 21 квітня 2022 року у справі №296/12109/18, від 12 квітня 2021 року у справі №589/1863/13-ц, від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17, від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20, від 25 квітня 2019 року у справі №761/794/15-ц, від 13 грудня 2018 року у справі №459/295/16-ц та передання справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає допустимим визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved