Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Представник позивача, адвокат Лепчук С.І., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги мотивував тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2019 року, однак у провадженні Снятинського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом із матір`ю в селі Княже Коломийського району. Позивачка самостійно здійснює догляд за донькою та її утримання. Регулярних джерел доходу, крім щомісячної одноразової допомоги при народженні першої дитини не має. Крім того, у позивачки з 01 травня 2023 року встановлена 2-га група інвалідності. Стан здоров`я останньої не дозволяє забезпечити утримання доньки на належному рівні. Відповідач є особою працездатного віку та спроможний платити аліменти на утримання доньки, так і на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку. Тому, представник позивача просив стягувати на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. А також, стягувати на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутністі, позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000 -1500 гривень. Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони з 12.10.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя народилася дочка- [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Снятинською міською радою 12.05.2023р. №447, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входять: донька [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки МСЕК від 17.05.2023р., [PERSON] , [INFO] являється інвалідом ІІ групи з 01.05.2023 року. Протипоказана робота пов`язана з тривалою ходою та стоянням. Із виписки №2563 із карти розвитку новонародженого, дитини [PERSON] , [INFO] , клінічний діагноз новонародженої: дисплазія кульшових суглобів. Згідно консультативного заключення лякаря ортопеда-травматолога, діагноз [PERSON] , [INFO] : двобічний вроджений рецидивуючий вивих стегон, стан після тривалого консервативного лікування. Згідно ЕПІКРИЗ №907, ЕПІКРИЗ №211, ЕПІКРИЗ №370 наданих медичним центром "Рівне Мед, вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні з 15.08.2022 по 19.08.2022, з 09.02.2023 по 13.02.2023 та з 08.03.2023 по 13.03.2023. Діагноз: стан після момального ендопротезхування правого кульшового суглоба (16.08.2022). Стан після тотального ендопротезування лівого кульшового суглоба (09.02.2023). Стрептодермія. Інфікування підшкірно жирової клітковини п/о рани лівого кульшового суглоба. Виражене порушення функції опори та ходи лівої н/кінцівки. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 8Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182СК України таположення ч. 2 - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач ухиляється від виконання батьківського обов`язку по утриманню дитини, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік, не є інвалідом, не страждає на тяжке захворювання та має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон, а тому з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] належить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки базуються на законі, тому вони підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд дійшов наступного висновку. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, згідно з положеннями ч. 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивачка на даний час не працює, а доглядає за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку та являється інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування. Відповідач є працездатним, а тому в нього відсутні об`єктивні труднощі, перешкоди та, водночас, є достатні можливості надавати матеріальне утримання позивачці до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, що відповідає принципу справедливості та розумності, враховуючи потребу позивачки в утриманні та фінансові можливості відповідача. Відповідачем не спростовано неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини, та письмових чи будь-яких підтверджуючих доказів передбачених вимогами статті 76 ЦПК України суду надано не було. Суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial