Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

14 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», визначивши третіми особами приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. та приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника О.І., із вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а. с.1-8). В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 листопада 2021 року вона отримала лист від приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника О.І з копіями постанов про відкриття виконавчого провадження № 67348486 від 02 листопада 2021 року, про стягнення з боржника основної винагороди від 02 листопада 2021 року в сумі 1016 гривень 36 копійок, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 листопада 2021 року в сумі 500 гривень. Стверджує, що з постанови про відкриття виконавчого провадження вона дізналася про те, що воно відкрито на підстави виконавчого напису № 6892, що виданий 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. з примусового стягнення з неї, як боржника на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 10163 гривні 55 копійок. Зазначає, що для отримання копій документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження вона 12 листопада 2021 року надіслала відповідний запит до приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника О.І., який надіслав їй їх на електронну пошту. Так, вона встановила, що підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 67348486 є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за реєстровим № 6892 від 06 квітня 2021 року, який пропонує стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № АG2755006 від 08 лютого 2019 року, зі всіма додатками та додатковими угодами, які були укладені нею з ТОВ «ФК «Дінеро», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому, вказана заборгованість стягується за період з 30 вересня 2019 року по 05 квітня 2021 року та вона складається з: суми заборгованості 9513 гривень 55 копійок, яка, в свою чергу складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 8065 гривень та суми заборгованості за відсотками й комісіями 1448 гривень 55 копійок; плати за вчинення виконавчого напису 1500 гривень, а всього разом 11013 гривень 55 копійок. Разом з цим, зазначає про те, що до вказаного виконавчого напису також було надано копії електронних документів, які були укладені нею з ТОВ «ФК «Дінеро»: спеціальні умови договору позики № АG2755006 від 08 лютого 2019 року, спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 08 лютого 2019 року, Додаткова угода АМ9284845 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 23 лютого 2019 року, Додаткова угода № АМ4757494 до Спеціальних умов до короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006, зі змістом яких вона ознайомилася лише після надання цих копії приватним виконавцем. При цьому, зазначає про те, що вказаний виконавчий напис нотаріусом було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а додаткові угоди до нього вона взагалі не отримувала. Більш того, вважає, що заборгованість не є безспірною, оскільки надана виписка з особового рахунку № [NUMBER] неповна, а отже не може бути підтвердженням руху коштів по рахунку та підтвердженням наявності безспірної заборгованості за кредитом, тим паче, що вона не відображає надходження від неї в оплату кредиту сум в рахунок кінцевої сплати заборгованості, зокрема 08 травня 2020 року 2500 гривень, 25 травня 2020 року 1000 гривень, 29 травня 2020 року 1873 гривні, 15 червня 2020 року 2500 гривень, 08 вересня 2020 року 300 гривень, 08 грудня 2020 року 1000 гривень. Тому, вважає вказаний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням чинного законодавства та прохає суд його визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін та призначено судове засідання на 13 годину 13 січня 2022 року (а. с. 48 та на звороті), яка надіслана учасникам справи 21 грудня 2021 року за вихідним № 235/8876/21/26960/2021 (а. с. 49). У зв`язку зі зміною розпорядженням Верховного Суду від 08\~квітня 2022\~року №\~17/0/9-22 територіальної підсудності Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, вказана справа надійшла на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, за підсудністю. Ухвалою суду від 23 червня 2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 13 годину 15 серпня 2023 року (а. с. 80), яка надіслана учасникам справи 26 червня 2023 року за вихідним № 17662/23-вих/2/204/2668/23 (а. с. 82). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі прохає їх задовольнити (а. с. 82-83). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 91), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 89), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа\~ приватний\~виконавець Виконавчого\~округу Донецької\~області Олійник\~О.І., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 93), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 12 червня 2018 року між позивачкою та ТОВ «ФК «Дінеро» було укладено договір позики № АG2755006\~від 08\~лютого 2019\~року на\~отримання грошових\~коштів у\~сумі 3000\~гривень (а.\~с.\~13)\~зі спеціальними\~умовами для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 08 лютого 2019 року (а. с. 14), Додатковою угодою АМ4757494 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 23 лютого 2019 року до Спеціальних умов до короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 26 лютого 2019 року (а. с. 15) та, Додатковою угодою АМ9284845 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG2755006 від 23 лютого 2019 року до Спеціальних умов до короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № АG275500 від 23 лютого 2019 року (а. с. 16). 22 серпня 2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 22-08/19 (а. с. 68-77) та додаткову угоду № 2 до вказаного договору (а. с. 78), за яким останнє набуло право вимоги за реєстром боржників № від 30 вересня 2019 року, в тому числі за кредитним договором № АG2755006 від 08 лютого 2019 року. 06 квітня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Т.В. видано виконавчий напис № 6892 про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з боржниці [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № АG2755006 від 08 лютого 2019 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який був нею укладений з ТОВ «ФК «Дінеро» за період часу з 30 вересня 2019 року по 05 квітня 2021 року, у сумі 11013 гривень 55 копійок, яка складається зі: суми заборгованості\~ 9513\~гривень 55\~копійок,\~яка,\~в свою\~чергу складається\~з простроченої\~заборгованості за\~сумою кредиту\~8065\~гривень та\~суми заборгованості\~за відсотками\~й комісіями\~ 1448\~гривень 55\~копійок;\~та плати\~за вчинення\~виконавчого напису\~ 1500\~гривень (а. с. 18-19). 02\~листопада 2021\~року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67348486 з примусового виконання виконавчого напису № 6892 від 06 квітня 2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Т.В. (а. с. 21 та на звороті), про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1016 гривень 36 копійок (а. с. 22 та на звороті), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500 гривень (а. с. 23 та на звороті). З виписки з особового рахунку № [NUMBER] (а. с. 17) вбачається, що за період з 30 вересня 2019 року по 05 квітня 2021 року позивачкою в рахунок погашення заборгованості за спірним кредитним договором внесено лише 1000 гривень. З наданих позивачкою копій квитанцій (а. с. 29-34) вбачається, що останньою здійснювалося перерахування відповідачу грошових коштів: 08 травня 2020 року в сумі 2500 гривень, 25 травня 2020 року - в сумі 1000 гривень, 29 травня 2020 року в сумі 1873 гривні, 15 червня 2020 року в сумі 2500 гривень, 08 вересня 2020 року в сумі 300 гривень, 08 грудня 2020 року в сумі 1000 гривень із призначенням платежу «2816610382L2816610382 та 2816610382L8479468». Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Приписами ст.\~39\~Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України\~«Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з вимогами п. п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Приписами п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зазначила наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною\~постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами». При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц. Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Разом з цим, проаналізувавши наявні у справі матеріли вбачається, що кредитний договір АG2755006 від 08 лютого 2019 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, а тому вчинення виконавчого напису на такому кредитному договорі, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року. Тобто, приватний нотаріус приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Т.В., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 06 квітня 2021 року не врахував, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Крім того, слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивачки за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1500 гривень, оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена. У зв`язку з викладеним, очевидним є висновок, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином в безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. З огляду на викладене, враховуючи те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личука\~Т.В., від 06 квітня 2021 року, вчинений нотаріусом із порушенням численних норм закону, а вказану в ньому суму заборгованості не можна вважати безспірною, а відтак, оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В., від 06 квітня 2021 року № 6892 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору, то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 гривні, виходячи із розрахунку 908 гривень за подання позовної заяви та 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved