Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (далі - ПАТ СК "УНІКА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.09.2019 між ПАТ СК "УНІКА" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 030337/4605/0000139, відповідно до якого застраховано транспортний засіб «SUBARU OUTBACK» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач вказує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2020 [PERSON] 15.03.2020 о 09 год. 20 хв. на 47 км автодороги М-01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем марки «Ford Sierra», н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку м. Чернігова, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «SUBARU Outback», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка зупинилась (рухалася) попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до Постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2020 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За умовами договору страхування позивач на підставі страхового акту виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 72388,64 грн. Таким чином виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування ПАТ СК "УНІКА" набуло право зворотньої вимоги до страховика винної особи у сумі сплаченого відшкодування, але в межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи. Відтак, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТЗДВ "СК "Альфа-Гарант" за полісом АО/5780751 позивачу на його звернення було виплачено страхове відшкодування в сумі 47036,54 грн. Таким чином, сума збитків, які не відшкодовані становлять 25352,10 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача невідшкодований матеріальний збиток в сумі 25352,10 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.08.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04.09.2023 відповідачем надано відзив до суду у якому позовні вимоги не визнаються зважаючи на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначає, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність автомобіля була застрахована згідно полісу у ТЗДВ "СК "Альфа-Гарант" з лімітом 100000 грн., відтак витрати які поніс позивач вкладаються в страховий ліміт. Крім того, відповідач не повідомлявся про технічний огляд автомобіля, відтак результати звіту не можуть бути належними доказами розміру шкоди. Зважаючи на обстаивни викладені у відзиві відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 11.09.2019 між ПАТ СК "УНІКА" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 030337/4605/0000139, відповідно до якого застраховано транспортний засіб «SUBARU OUTBACK» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2020 [PERSON] 15.03.2020 о 09 год. 20 хв. на 47 км автодороги М-01 Київ-Чернігів, керуючи автомобілем марки «Ford Sierra», н.з. [NUMBER] , рухаючись в напрямку м. Чернігова, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «SUBARU Outback», н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка зупинилась (рухалася) попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху. Відповідно до Постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2020 [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За умовами договору страхування позивач на підставі страхового акту виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 72388,64 грн. Таким чином виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування ПАТ СК "УНІКА" набув право зворотньої вимоги до страховика винної особи у сумі сплаченого відшкодування, але в межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи. Відтак, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ТЗДВ "СК "Альфа-Гарант" за полісом АО/5780751 позивачу на його звернення було виплачено страхове відшкодування в сумі 47036,54 грн. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач просить стягнути суму збитків, які не відшкодовані 25352,10 грн. Відповідач заперечує, зважаючи на те, що заподіяні збитки понесені в рамках страхового ліміту, відтак не підлягають відшкодуванню. Крім того, розмір шкоди не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина перша статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Суд погоджується з доводами представника відповідача з огляду на наступне. Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. Відтак, оскільки за умовами договору страхування позивач на підставі страхового акту виплатив потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 72388,64 грн., в свою чергу страхова компанія відповідача виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 47036,54 грн. відсутні підстави, передбачені ст. 1194 ЦК України для сплатити потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки ліміт відповідальності відповідача згідно полісу № 5780751 від 22.08.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 100000 грн., що не перевищує розміру шкоди. Зважаючи на викладені обставини позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed