Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник-адвокат Лазоренко Т.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №1627, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалось. Сторони разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть і примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб існує лише формально і просить його розірвати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду від 22.05.2023 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було передано на розгляд за підсудністю до Гощанського районного суду. Ухвалою Гощанського районного суду від 22.06.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду на 09.08.2023 року у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Протокольною ухвалою від 09.08.2023 року судове засідання відкладено на 20.09.2023 року за клопотанням представника позивача. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у їхній відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. До початку розгляду справи по суті подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви, позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому законом,\~звернутися за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів (ч.\~1.ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №1627, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 24.10.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне. Від шлюбу дітей не мають. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом\~України (далі - СК України). Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують і шлюб між ними фактично припинено. Спроби відновити шлюбні відносини не роблять. А відтак, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105\~ СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.110\~ СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~ СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Частиною 2 ст.114\~Сімейного кодексу\~ України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений позивачем під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 536,80 грн. слід повернути позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст.104,105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved