Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення у солідарному порядку з відповідачів боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 61\~592,63 грн, та судових витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Вказана квартира є неприватизованою. Споживачами послуг з централізованого опалення даної квартири є уповноважений квартиронаймач [PERSON] та її діти [PERSON] , [PERSON] . З 01.07.2013 по 01.09.2022 відповідачі не сплачують в повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.10.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 20.02.2023 стягнуто у солідарному порядку із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії в сумі 61\~592,63 грн за період з 01.07.2013 по 01.09.2022, та стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі по 827,00 грн з кожного відповідача. 08.06.2023 до суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20.02.2023. В обґрунтування заяви [PERSON] , від імені якої діє адвокат Могильницький В.Ю., зазначає про те, що 23.04.2001 [PERSON] (мати Відповідача-1, та бабуся Відповідачів-2,3) на підставі Договору міни квартири набула право власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.11.2017 серії [NUMBER] . Зміст витягу зі Спадкового реєстру №72640731 від 30.05.2023 свідчить, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. Позивач не направив відповідачам, у тому числі конкретно Відповідачу-1, як спадкоємцю після смерті матері першої черги, ні приватному/державному нотаріусу, вимогу кредитора у порядку ч. 2, 4 ст. 1281 ЦК України, а тому Позивач позбавлений права вимоги до Відповідачів щодо послуг теплопостачання за період до 15.11.2017. Заявник вказує, що зобов`язання [PERSON] перейшли лише до спадкоємця першої черги [PERSON] у порядку фактичного прийняття спадщини, а не до Відповідачів-2, 3, як онуків померлої власниці та спадкоємців п`ятої черги. Також заявник вказує, що до стягнення позивачем заявлено заборгованість, яка нарахована за період з 01.07.2013 по 01.09.2022, тобто поза межами строку позовної давності. 22.06.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у якому вказано, що тимчасова відсутність споживача послуг централізованого опалення, постачання теплової енергії в квартирі, де надаються такі послуги, не є підставою для звільнення від їх оплати послуг. Теплопостачальна організація несе витрати по забезпеченню нормативної температури повітря у приміщенні незалежно від факту проживання у квартирі споживачів. [PERSON] зареєстрована за місцем проживання у квартирі [ADDRESS] , з 15.10.2013 та є членом сім`ї, а саме донькою власника приміщення [PERSON] . Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (абзац 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Представник позивача вказує, що враховуючи вищевикладене та зважаючи ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 541, 543 ЦК України зобов`язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер, а тому повнолітні особи, що проживають та/або зареєстровані в квартирі несуть солідарні зобов`язання щодо їх оплати. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 22.06.2023 заяву [PERSON] , від імені якої діє адвокат Могильницький Віктор Юрійович, про перегляд заочного рішення, задоволено. Скасовано заочне рішення від 20.02.2023 у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, у якій також вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити. Також вказано, що заявлений відповідачем [PERSON] розмір витрат на професійну правову допомогу у сумі 5000,00 грн вважає завищеним, з огляду на складність справи та час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги. У разі часткового задоволення позову розмір витрат просить зменшити. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій також вказано, що відповідач проти позову заперечує, у тому числі, у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стосовно складення повного тексту рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, суд бере до уваги висновки щодо визначення дати ухвалення судового рішення Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведені у відповідній постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №308012608 від 23.08.2022 (а.с. 8). Згідно з довідкою про склад сім`ї, за відомостями Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , наймач/власник; [PERSON] , [INFO] , - дочка; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син (а.с. 5). Заборгованість за надані послуги централізованого опалення по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.07.2013 по 01.09.2022 становить 61\~592,63 грн, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 6). Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення та споживачем - фізичною особою регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(№1875-IV від 24 червня 2004 року та №2189-VIII від 9 листопада 2017 року),\~Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до положень\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(№1875-IV від 24 червня 2004 року) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною 1\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини 3\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей\~19,\~25 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Як передбачено ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі не здійснюють оплату наданих їм послуг з централізованого опалення, мають заборгованість по оплаті вартості наданих позивачем та отриманих відповідачами послуг. У заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] посилається на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору міни від 23.04.2001 належала [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 78, 81). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 82). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. Таким чином, [PERSON] є фактичним власником майна, та зобов`язання [PERSON] перейшли лише до спадкоємця першої черги [PERSON] у порядку фактичного прийняття спадщини, а не до Відповідачів-2, 3, як онуків померлої власниці та спадкоємців п`ятої черги. Суд зазначає, що доводи відповідача [PERSON] про те, що фактичним власником квартири є [PERSON] , яка повинна нести тягар з утримання квартири, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються на припущеннях. У частині 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання всіх відповідачів (а.с. 16, 17, 85). За відомостями, якими володіє Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, за вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є споживачами послуг, які надає позивач. Доказів того, що відповідачі зверталися до позивача з повідомленням про те, хто є споживачем послуг централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , та що між сторонами було врегульовано це питання, матеріали справи не містять, отже всі відповідачі вважаються такими, що споживають комунальні послуги за вказаною адресою, тому несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] також посилається на те, що заборгованість за період з 01.07.2013 по 01.09.2022 нарахована поза межами строку позовної давності. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами\~Кабінету Міністрів\~України)\~установлено з\~12\~березня 2020\~року до\~22\~травня 2020\~року на\~всій території\~України карантин,\~строк дії\~якого неодноразово\~продовжувався та на час ухвалення рішення у справі карантин в Україні продовжено до 31.12.2022. Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, межі заявлених КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради позовних вимог, заяву про застосування позовної давності, продовження визначеного статтею 257 ЦК\~України строку\~ на строк\~дії карантину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 12.03.2017 (3 роки до встановлення карантину з 12.03.2020) до 01.09.2022 в сумі 45\~324,33 грн (45\~397,74 грн сума заборгованості за надані послуги за період з 12.03.2017 по 01.09.2022 + 326,59 грн сума заборгованості за абонентське обслуговування 400,00 грн (100,00 грн оплата у березні 2017 року + 300,00 грн оплата у січні 2018 року)). На підставі вищевикладеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення в сумі 45\~324,33 грн. У задоволенні решти вимог позову суд відмовляє у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Частина 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються\~\~з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 вказаної статті Кодексу); \~пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини 3 вказаної статті Кодексу). Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що 29.05.2023 між [PERSON] та адвокатом Могильницьким В.Ю., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №638 від 29.03.2012, був укладений договір про надання правової допомоги. Умовами договору сторонами визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами, та зазначені у додатку 1 до цього договору (п. 3.2). Факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг (п. 3.6). Підставою для сплати гонорару є рахунок на оплату (п. 3.7) (а.с. 92-93). Також [PERSON] та адвокатом Могильницьким В.Ю. підписано додаток 1 до договору про надання правової допомоги від 29.05.2023, яким визначено перелік та вартість правової допомоги (послуг) (а.с. 94). Відповідно до змісту акту наданих послуг від 08.06.2023, який складений до договору про надання правової допомоги від 29.05.2023, адвокатом виконано роботу з підготовки проекту заяви про скасування заочного рішення у справі №295/9197/22 тривалістю 8 годин вартістю 5\~000,00 грн (а.с. 97). Оплата позивачем послуг адвоката на зазначену суму підтверджується копією рахунку на оплату №18/05 від 29.05.2023 та платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» №2PL233745 від 30.05.2023 (а.с. 95,96). Таким чином, адвокатом виконано робіт та надано послуг відповідачу [PERSON] вартістю 5 000,00 грн, які і підлягають розподілу між сторонами. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У заяві від 18.09.2023 представник позивач просила зменшити розмір витрат відповідача на правову допомогу, оскільки такі витрати не є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Суд не погоджується з думкою представника позивача про неспівмірність витрат відповідача на правову допомогу зі складністю справи, зважаючи на надані адвокатом послуги та виконану роботу, обсяг якої підтверджується матеріалами справи, тривалість часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), отже підстав для зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу суд не вбачає. Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у\~разі\~задоволення позову\~-\~на\~відповідача; 2)\~у\~разі\~відмови в\~позові\~-\~на\~позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки понесення відповідачем [PERSON] витрат, пов`язаних з розглядом справи, підтверджено належними\~доказами,\~підстави для\~зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні, позов задоволено частково, суд покладає на позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та стягує з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1320,50 грн. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial