Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

в травні 2023 року представник позивача ТОВ «Теплопостачсервіс» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за централізоване опалення у розмірі 37282,94 грн., 3% річних - 1399,16 грн., інфляційні витрати - 3835,29 грн.; а також заборгованість за постачання гарячої води - 889,54 грн., 3 % річних - 297,85 грн., інфляційні витрати - 707,99 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири № 45 в зазначеному будинку, та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які постачає позивач. Однак, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого, у останнього, утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за постачання гарячої води за період із жовтня 2019 р. по березень 2023 р. в сумі 889,54 грн., та заборгованості за централізоване опалення за вказаний період в розмірі 37282,94 грн., на які позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути вказану заборгованість із відповідача на користь позивача в примусовому порядку, а також судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2023 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. В червні 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем нарахована заборгованість, яка значно перевищує реально надані та спожиті послуги відповідачем згідно показань засобів обліку, які були належним чином прийняті на абонентський облік. Позивач безпідставно не нараховує кошти за показниками засобів обліку, які наявні в квартирі, та неправомірно обліковує за відповідачем заборгованість, яка фактично не існує, а відтак відсутні підстави для стягнення пред`явленої суми боргу в примусовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2023 року, було вирішено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відкласти. У вересні 2023 року до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, вказуючи, що позивачем було знято з абонентського обліку лічильники гарячої води та тепла в квартирі відповідача, а відтак позивачем правомірно нараховано заборгованість за даними загальнобудинкового лічильника гарячої води та тепла. З будь-якими іншими клопотаннями сторони до суду не звертались, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, який надає ці послуги та нараховує плану за них, згідно затверджених тарифів. Між сторонами не було укладено договір про надання послуг із централізованого опалення та постачання гарячої води, однак, останній є типовим, а тому він є договором приєднання. Позивач вказує, що відповідач неналежним чином здійснює оплату за надані послуги, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за централізоване опалення у розмірі 37282,94 грн., 3% річних - 1399,16 грн., та заборгованість за постачання гарячої води - 889,54 грн. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог вказує на відсутність заборгованості за надані послуги, оскільки, в квартирі встановлені відповідні засоби обліку (лічильники), однак, позивачем безпідставно нараховується заборгованість за показниками загально будинкових лічильників тепла та гарячої води. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом ч.1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.. Згідно з п. 30 Правил споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Крім того, згідно з ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Із наявних у справі доказів вбачається, що у вказаній квартирі за встановлено та опломбовано квартирні лічильники обліку гарячої води та теплопостачання, та доказів їх зняття позивачем із абонентського обліку, матеріали справи не містять, та стороною позивача суду надано не було. Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач стверджує, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати наданих комунальних послуг, а саме: за централізоване опалення у розмірі 37282,94 грн., та заборгованість за постачання гарячої води - 889,54 грн. На підтвердження вказаних обставин стороною позивача надано суду довідку про нарахування та сплату коштів від 24.04.2023 року. Водночас суд зазначає, що вказана довідка не є первинним бухгалтерським документом, який б міг підтверджувати наявність заборгованості зі сплати комунальних послуг. Крім того варто вказати на те, що зазначена довідка містить тільки загальну інформацію про вартість послуги, що надається ТОВ «Теплопостачсервіс» відповідачу, без розмежування боргу по оплаті опалення місць загального користування загальною площею розподілу та безпосередньо житлового приміщення площею, а тому суд позбавлений можливості прийти до обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру заборгованості були враховані показники всіх теплових лічильників. Із наданих позивачем документів неможливо встановити факт наявності заборгованості та її розмір, не зазначено і показники квартирних лічильників, не містяться відомості про обсяги постачання, які на думку позивача лишились не оплаченими, не надано також виписки з банківського рахунку, з якого б відображалось суми всіх проплат здійснених відповідачем. Окремо варто відзначити, що після отримання відзиву відповідача із додатками, стороною позивача не було надано суду уточненого розрахунку, в якому були б враховані всі здійснені відповідачем оплати, а також інших належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача. На підставі наведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено достатніми доказами наявність у відповідача заборгованості за комунальні послуги, зокрема, у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляду справи стороною позивача не доведені підстави для стягнення пред`явлених сум боргу за централізоване опалення та постачання гарячої води в примусовому порядку із відповідача, а відтак в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. В частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційний втрат суд зазначає наступне. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зазначає, що позивачем не доведено наявності основної заборгованості у відповідача за послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а відтак відсутні підстави для нарахування та, відповідно, стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на таку заборгованість, в зв`язку з чим в задоволенні цих позовних вимог слід також відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed