Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.09.2014 відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н. При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 20.03.2023 становить 64790,42грн., яка складається з: 54916,70 грн.- заборгованість за кредитом; 9873,72грн.-заборгованість за відсотками за користування кредитом; 0,00грн.- заборгованість за комісією; 0,00грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 64790,42грн., а також понесені судові витрати. Представник відповідача подала до суду пояснення, в яких зазначила, що відповідач заперечує отримання кредитних коштів від позивача. Позивачем до позовної заяви не надано належнихдоказів існування заборгованості відповідача за кредитним договором. Додатки до позовної заяви містять велику кількість незрозумілих таблиць без жодних підписів та реквізитів які б класифікували вказані таблиці як первинні документи в розумінні діючого законодавства та які в тому числі складені з порушенням приписів ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», за змістом приписів якого зокрема: для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру TimesNewRoman та шрифт розміром 12-14 друкарських пунктів. Крім того, не надано первинних документів, оформлених відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Жоден із письмових доказів, доданих до позовної заяви, не засвідчений у встановленому порядку. Також в поясненнях зазначено, що зміст долученої позивачем до матеріалів справи анкети не містить відомостей що з відповідачем, як споживачем фінансової послуги, були погоджені будь які істотні умови кредитного договору, тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник позивача надав суду заперечення проти пояснень відповідача. В запереченнях вказує, що відповідачем 25.09.2014 було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши заяву, відповідач ознайомився за згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банкуwww.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку- Договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника. Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладено договір у письмовій формі. З Умовами та Правилами даного кредитного договору відповідач ознайомлений та зобов`язався їх виконувати, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку, про що свідчить його особистий підпис в анкеті-заяви від 25.09.2014. На підставі поданої заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та номер мобільного телефону, який вказав відповідач. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Банком на виконання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під даною інформацією, тому доказом наявності факту виконання вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» є фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією. Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Також зазначає, що відповідач безпідставно посилається на положення ДСТУ 4163-2020, оскільки даний стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи. Натомість ні Умови та правила надання банківських послуг, ні розрахунок заборгованості не входять до переліку організаційно-розпорядчих документів, а тому положення ДСТУ4163-2020 на них не поширюється. Крім того, зазначив, що розрахунок заборгованості підписаний представником АТ КБ «ПриватБанк» Дашко М.В., який діє на підставі довіреності.З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, частково сплачував заборгованість за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не відповідає дійсності. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, тому розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Також зазначив, що розрахунок заборгованості банку проведений автоматизованою системою станом на 20.03.2023 і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійснені боржником платежі на його виконання. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитного заборгованості за договором, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився. До суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги не визнають в повному обсязі, просять у позові відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 25.09.2014 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до Статуту АТ КБ «ПриватБанк» в новій редакції, за рішенням від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». За змістом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку[PERSON] погодився з тим, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. На підставі поданої заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та номер мобільного телефону, який вказав відповідач. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Згідно Довідки банку, за підписаним між ПриватБанком і [PERSON] кредитним договором [PERSON] були видані наступні кредитні картки: 25.09.2014 - № [NUMBER] з терміном дії до 05/18, тип картки PKMMDGOLDCHIPCREDITINST; 03.12.2015 - № [NUMBER] з терміном дії до 05/18, тип картки Універсальна GOLD; 12.06.2018 - № [NUMBER] з терміном дії до 03/22, тип картки Універсальна GOLD; 13.07.2020 - № [NUMBER] з терміном дії до 10/23, тип картки Універсальна GOLD. Згідно доводів позову, відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим,згіднорозрахунку,заборгованість відповідача за вказаним кредитним договоромстаном на 20.03.2023 становить 64790,42 грн., яка складається з: 54916,70 грн. - заборгованість за кредитом; 9873,72 грн.-заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Банк, звертаючись з позовом, просить стягнути заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості, виписку по рахунку. Доводи відповідача, що до позовної заяви не було додано доказів про отримання коштів відповідачем та про розмір заборгованості суд відхиляє з огляду на наступне. У підписаній відповідачем 24.09.2014 Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг» зазначено, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Бажаний кредитний ліміт не зазначено. В той же час, з Довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , та виписки по картковому рахунку вбачається, що з 25.09.2014 було встановлено кредитний ліміт на картку 500,00 грн., 06.04.2017 кредитний ліміт збільшений до 15000,00 грн., 22.08.2017 кредитний ліміт збільшений до 25000,00 грн., 03.10.2018 кредитний ліміт збільшений до 30000,00 грн., 04.09.2018 кредитний ліміт збільшений до 50000,00 грн., 09.11.2020 кредитний ліміт збільшений до 55000,00 грн. На підставі поданої заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та номер мобільного телефону, який вказав відповідач. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. [PERSON] фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить виписка по рахунку відповідача. Інформація з автоматизованої банківської системи (виписка по картковому рахунку) є належним доказом факту укладення та виконання кредитного договору. За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 30.12.1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що надані АТ КБ «ПриватБанк», по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач, відповідно до наданого позивачем розрахунку, виписки з рахунку відповідача, користувався кредитними коштами, наданими йому ПАТ КБ «ПриватБанк». До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 20 жовтня 2020 у справі № 456/3643/17, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (ЄДРСРУ № 92842141). З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, тому розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Разом з тим, у підписаній[PERSON] 25.09.2014 Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг процентна ставка не зазначена.У вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.09.2014, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Повна версія Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www.privatbank.ua. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач по справі, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За таких підстав, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Вказані Тарифи з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 12.02.2013. Крім того, до позовної заяви позивачем, в обґрунтування розрахунку заборгованості, додано паспорт споживчого кредиту. Однак, анкета-заява, підписана [PERSON] не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є паспорт споживчого кредиту. Так, паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу кредитного продукту як «Універсальна», так і «Універсальна Голд», за якими вказані різні умови. Також зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Крім того, зі змісту вказаного паспорту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною в період з 05.01.2022 до 05.01.2042. Згідно із п. 1 ч. 1Закон України «Про споживче кредитування»договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування»визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2ст. 9 Закону). Частиною 3ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування»визначено умови договору про споживчий кредит. Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування»є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначенійст.13 цього Закону. Таким чином, не можна вважати, що істотні умови договору від 24.09.2014 погоджено між сторонами у паспорті споживчого кредиту та він є складовою невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Відповідно до ч.3 ст.12ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків за користування кредитом, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в сумі 9873,72 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 54916,70 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 2274,96 гривень (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial