Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У червні 2023 року до суду надійшла вказана заява про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що заявниця є матір`ю [PERSON] , який загинув [INFO] у ході виконання бойових завдань у зв`язку з військовою агресією російської федерації. У зв`язку зі смертю останнього заявниця зверталася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз`яснивши, що необхідно встановити факт родинних відносин заявниці та померлого, оскільки документи останніх містять різне написання ПІБ кожного. Звернувшись до відділу РАЦС з метою виправлення помилок у записі по батькові заявниці в актовому записі про народження сина, а також у прізвищі останнього, заявниці також було відмовлено у вчиненні вказаних дій та роз`яснено необхідність звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин. У зв`язку із зазначеним заявниця була вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 06 червня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду. Заявниця та її представник просили задвольнити заяву. Від представника Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області також надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно копії відповіді Павлоградського ВДРАЦС у Павлоградськлму районі Дніпропетровської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), заявниця зверталася до останнього із заявою стосовно внесення змін до актового запису про народження її сина, проте останній було відмовлено у вчиненні вказаних дій у зв`язку з наявністю різниці в написанні ПІБ заявниці та померлого сина та рекомендовано звернутися до суду в порядку ст.315 ЦПК України. Так, відповідно копії свідоцтва про народження померлого [PERSON] , матір`ю останнього зазначена " [PERSON] " (мовою оригіналу), а батьком - " [PERSON] " (мовою оригіналу). У свою чергу 04 жовтня 1991 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , взявши прізвище останнього. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 31.10.1991 року. При цьому згідно копії паспорту заявниці, ПІБ останньої значиться як " [PERSON] " (українською мовою) та " [PERSON] " (російською мовою). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявницю знають ще до народження сина [PERSON] , були її сусідями; померлого сина останньої теж знали, підтвердили факт народження останнього у 1978 році. [PERSON] також вказав, що померлий син проживав разом із заявницею однією сім`єю десь до 1990 року. Отже, суд приходить до висновку, що заявниця є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими вище доказами по справі та поясненнями свідків, наданими ними в ході судового засідання. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Беручи до уваги зазначені вище обставини по справі, встановлені судом на їх підтвердження докази, звертаючи увагу на мету звернення до суду із вказаною заявою, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за необхідне задовольнити вказану заяву.

Outcome: approved