Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що 01 січня 2014 року вона уклала договір позики з [PERSON] , згідно умов якого надала останній грошові кошти в сумі 150000 гривень, що станом на той час було еквівалентно 18773,47 доларів США за офіційним курсом НБУ, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 січня 2029 року, або за письмовою вимогою про дострокове повернення боргу, яка має бути пред`явлена не раніше ніж через три роки з дати підписання договору. Відповідно до п. 3 зазначеного договору визначено за [PERSON] сплачувати позивачці 20 % річних від суми позики, яка має бути виплачена із поверненням суми боргу. 03 грудня 2020 року позивачка надіслала на адресу відповідачки вимогу про дострокове повернення боргу, яку було отримано відповідачкою 19 грудня 2020 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 лютого 2020 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивачка зазначає, що їй відомо, що після смерті [PERSON] , відповідачка звернулась до нотареальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини та є спадкоємцем у спадковій справі № 25/2020 з часткою у спадковому майні в розмірі 25 %. Тому, з урахуванням наведеного, позивачка звернулась до суду з цим позовом та просить стягнути з [PERSON] 318754,22 грн. боргу за договором позики, укладеного 01 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , за рахунок належного [PERSON] спадкового майна. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату та місце судового засідання сповіщена, причини своєї неявки до суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам суд вважає, що вимоги позивачки задоволеними бути не можуть з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в сумі 150000 гривень, що станом на час виникнення вказаних договірних відносин було еквівалентно 18773,47 доларів США за офіційним курсом НБУ, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01 січня 2029 року, або за письмовою вимогою про дострокове повернення боргу, яка має бути пред`явлена не раніше ніж через три роки з дати підписання договору. Відповідно до п. 3 зазначеного договору визначено за [PERSON] сплачувати позивачці 20 % річних від суми позики, яка має бути виплачена із поверненням суми боргу. Викладені обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи борговою розпискою, засвідченою підписом [PERSON] . Зміна належного прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 2017 року заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м Дніпропетровській області. 03 грудня 2020 року [PERSON] надіслала на адресу [PERSON] вимогу про дострокове повернення боргу, яку було отримано відповідачкою 19 грудня 2020 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 лютого 2020 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] . Криничанською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, з якої вбачається, що після смерті останньої спадкоємцями є [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі заповіту, та [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву відповідну заяву про прийняття спадщини у відповідності із ст. 1241 ЦК України. Однак, постановою нотаріуса Матус Н.І. було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано до нотаріальної контори правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке, згідно заповіту, складається з житлового будинку по [ADDRESS] , та приватизованої земельної ділянки, площею 8,09 га, що належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 830103, кадастровий номер 1222082000:01:002:0283. Спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282ЦК України\~зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцем (кредитором) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених\~ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи. За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачкою не надано до суду будь-яких інших доказів, підтверджуючих прийняття [PERSON] спадкового майна після смерті спадкодавиці, з урахуванням чого суд позбавлений можливості встановити наявність законних підстав переходу спадкових прав до [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] , серед яких і право на стягнення боргу за спірним договором позики. Оцінка майна спадкодавця на час відкриття спадщини не проводилась, заповітом від імені спадкодавиці охоплена лише частина майна померлої, отже решта майна - земельні ділянки з кадастровими номерами 1222082000:03:001:6053, 1222082000:03:001:6032, на які вказав представник позивачки, мали бути успадковані по закону в тому числі і відповідачкою, стосовно чого відповідачка з заявою до нотаріальної контори не зверталась, звернувшись з заявою про прийняття спадщини лише в порядку ст. 1241 ЦК України. Тобто можливість відповідачки задоволити позовні вимоги позивачки за рахунок успадкованого майна не встановлена. Наведені обставини позбавляють суд можливості задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на її користь з [PERSON] 318754,22 грн. боргу за договором позики спадкодавця. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed