Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: с.Яблучне Білогірського району Автономної Республіки Крим. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку. Він є спадкоємцем за заповітом, однак, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так, як йому не було відомо про складений заповіт на його ім`я. Крім того, в нього було відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , яке б було видано у відповідності до вимог законодавства України. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернувся до суду з даним позовом. Просив надати йому додатковий строк один місяць для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 12 липня 2023 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача (а.с. 34). Відповідач копію ухвали від 12 липня 2023 та доданих до неї документів отримав 12.07.2023, відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 35). Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши\~\~матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Яблучне Білогірського району Автономної Республіки Крим померла [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,3111 га, розташованої на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького (на даний час Могилів-Подільського) району Вінницької області (а.с.22). За життя, 11.04.2016 року [PERSON] вчинила заповіт яким вищевказану земельну ділянку заповіла [PERSON] . Заповіт чинний (а.с.17). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Із копії заповіту (а.с.17) слідує, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73008965 від 29.06.2023 вбачається, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась, спадкові права ніким не оформлялися (а.с.21). Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 22 лютого 2022 завідуючим Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевичем О.І. позивачу було надано Роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про спадщину на належну [PERSON] земельну ділянку, оскільки свідоцтво про смерть спадкодавця було видано на тимчасово окупованій території України незаконними органами влади. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.05.2023 року у справі №139/318/23, яке набрало законної сили 24.06.2023, було встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , що настала [INFO] в с.Яблучне Білогірського району Автономної Республіки Крим (а.с.11-14). На підставі вищевказаного рішення, 27.06.2023 року Мурованокуриловецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було проведено державну реєстрацію смерті [PERSON] (поновлено запис) та видано свідоцтво про її смерть (а.с.15). 29.06.2023 державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевич О.І., на повторне звернення відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви (а.с.16). Таким чином, судом встановлено, що у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на його ім`я, про наявність якого він дізнався лише в лютому 2022 року. Крім того, в нього було відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця, яке б було видано у відповідності до вимог законодавства України. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , своєчасно не прийняв спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп (а.с. 26). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved