Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Воробйова\~В.Л. звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 26.01.2001 між її матір`ю [PERSON] та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в АГК «Темп-2» в м. Миколаєві. Вказаний договір був зареєстрований на ТОВ «Південна товарна біржа», всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, серед іншого, у вигляді належного їй на праві власності гаражу. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально. Так, на теперішній час позивач намагається оформити спадщину після смерті своєї матері, проте 22.06.2023 отримала від приватного нотаріуса ММНО Шульгач Р.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої оскільки договір купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] в АГК «Темп-2» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства (не посвідчений нотаріально), тому відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно. Посилаючись на те, що відсутність нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] просить визнати його дійсним у судовому порядку. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО Шульгач Р.С. копію спадкової справи №\~21/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 31.07.2023 на адресу суду від ПН ММНО Шульгач Р.С. надійшла запитувана копія спадкової справи. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином. Від представника позивача адвоката Воробйова В.Л. 11.09.2023 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Їх повідомлення про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Представник третьої особи ТОВ «Південна товарна біржа» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа ПН ММНО Шульгач Р.В. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.01.2001 між матір`ю позивача [PERSON] як покупцем, та [PERSON] , яка діяла за згодою свого чоловіка [PERSON] , як продавцем, був укладений договір № 10892 купівлі-продажу гаражу №\~ [NUMBER] , який знаходиться в автокооперативі «Темп-2» в м. Миколаєві. Вказаний договір зареєстрований на Південній Товарній біржі. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Згідно копії спадкової справи № 21/2021, витребуваної на запит суду, позивач 22.07.2021 звернулась до приватного нотаріуса ММНО Шульгач Р.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте 22.06.2023 отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої оскільки договір № 10892 купівлі-продажу гаражу № [NUMBER] , розташованого в автокооперативі «Темп-2» в м. Миколаєві, не відповідає вимогам цивільного законодавства (не посвідчений нотаріально), неможливо видати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на вказане майно. Договір купівлі-продажу підписаний покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] , яка діяла за згодою свого чоловіка [PERSON] , власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив. Після укладання договору купівлі-продажу гаражу, а саме 14.02.2001, покупцем було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 19-а, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу. Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст.\~57,\~58 Конституції України,\~ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 26.01.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Приписами ст.\~224\~ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст.\~225\~ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47\~ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті своєї матері, яка була покупцем за договором № 10892 від 26.01.2001, оскільки договір купівлі-продажу гаражу не було посвідчено нотаріально. З огляду\~на те,\~що на\~момент укладення\~договору купівлі-продажу\~гаражу його\~сторони ухилилися\~від його\~нотаріального посвідчення,\~що на\~теперішній час\~перешкоджає позивачу\~реалізувати свої\~спадкові права\~відносно нерухомого\~майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки представник\~позивача у\~позові не\~просив відшкодувати\~позивачці судові\~витрати,\~а просив\~залишити їх\~за нею,\~відповідно з\~урахуванням принципу\~диспозитивності цивільного\~судочинства,\~який передбачений\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд дійшов\~висновку про\~відсутність підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст.\~141 ЦПК України та залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved