Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

До суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю « УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якій представник позивача Духота Ігор Вікторович просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором Кредитним договором № 1050-3794 від 14.02.2022 р., в розмірі 86 160,00 (вісімдесят шість тисяч сто шістдесят гри. 00 коп.) гривень, з яких: - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за кредитом -12 000,00 гривень; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 74 160,00 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору 2147,20 грн. В обґрунтування позовних вимог, банк посилається на те що, 14.02.2022 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою - [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1050-3794. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А489, для підписання Кредитного договору 1050-3794 від 14.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів,- заявлений строк* - 21 днів,- знижена % ставка - \~ \~ \~ \~2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день; * заявлений строк - це обраний Позичальником в момент укладання Кредитного договору строк користування Кредитом протягом якого: 1) може бути використано право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день Заявленого строку Позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом; Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу*. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, позивач додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 02.07.2023 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять **: 86 160,00 (вісімдесят шість тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.) гривень, шо складається з: - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за кредитом -12 000,00 гривень; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 74 160,00 гривень; ** порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що додається до цієї Позовної заяви. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав відзив на позовну заяву, який обґрунтував наступним. З заявленими позовними вимогами, викладеними в позовній заяві ТОВ «Укр Кредит Фінанс», відповідач погоджується в частині заборгованості за кредитом в сумі 12000,00 грн. і не погоджується в частині стягнення з нього нарахованих процентів в сумі 74 160,00 гривень. Відповідач зазначає, що з 24 лютого 2022 р., відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану. Невиконання ним зобов`язань в строк до 06.03.2022 року пов`язане саме з початком війни в Україні, втратою будь-якого заробітку через що його сім`я перебувала у важкому матеріальному становищі. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6і, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Крім того відповідач посилається, що заборгованість за кредитом становить 12 000,00 грн. При цьому, заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 74 160,00 грн, яка у 6,18 разів перевищує розмір боргу. Тому, вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 74 160,00 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є він як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для нього, як відповідача , та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Відповідач посилається, що при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному ним зобов`язанню та врахуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає справедливим зменшити розмір відсотків до суми 6 000, 00 грн, що складає 50% від суми заборгованості по кредиту. Аналогічні висновки судів викладені в рішеннях по справам: №542/275/23 від 24.07.2023 року; №373/989/23 від 31.07.2023 року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою - [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1050-3794. Також на підставі відзиву відповідача є встановленою, доведеною та оспорюється відповідачем та обставина, що відповідач отримав кредитні кошти у сумі 12\~000 гривень , відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів,- заявлений строк* - 21 днів,- знижена % ставка - \~ \~ \~ \~2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день; * заявлений строк - це обраний Позичальником в момент укладання Кредитного договору строк користування Кредитом протягом якого: 1) може бути використано право користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день Заявленого строку Позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом. Предметом даного позову є та обставина, що відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 02.07.2023 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять **: 86 160,00 (вісімдесят шість тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.) гривень, шо складається з: - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за кредитом -12 000,00 гривень; - \~ \~ \~ \~прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 74 160,00 гривень; ** порядок нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що додається до цієї позовної заяви. Відповідач факт невиконання договору визнає та не заперечує, та пояснює тією обставиною, що з 24 лютого 2022 р., відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану. Невиконання ним зобов`язань в строк до 06.03.2022 року пов`язане саме з початком війни в Україні, втратою будь-якого заробітку через що його сім`я перебувала у важкому матеріальному становищі. Проте позовні вимоги в частині стягнення з нього суми нарахованих відсотків у розмірі 74 160,00 гривень не визнає частково та заперечує щодо їх задоволення , і просить суд зменшити їх розмір до 6000 гривень. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач посилається на Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18. Також розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування". Даючи оцінку доводам відповідача слід зауважити, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв 24 лютого 2022 року, який діє на даний час. 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику була надано кредит (позику) баком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-ІХ передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування. Зазначені положення не стосуються стягнення з відповідача суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Таких застосувань даними законами не введено. Позовні вимоги банку не включають до суми заборгованості неустойку (штраф, пеню), а тому відсутні підстави для припинення визначеної банком заборгованості. Відповідальність, визначена ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що вказаними нормами не передбачено звільнення від обов`язку позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту, відсотків та комісії за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку з положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» не вбачається. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Системний аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання господарським судом оцінки поданим учасниками справи доказам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій. Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру процентів, як того просить відповідач, суд не вбачає підстав, оскільки вимоги щодо стягнення неустоки, або штрафних санкцій позовна заява не містить. Крім того враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечує факт укладання та наявності кредитного договору між позивачем та ним, не оспорює умови даного договору, договір не визнавався не дійсним, є чинним та сам відповідач не заперечує фактів отримання кредиту та факту невиконання умов договору, з умовами договору він обізнаний та про їх невідповідність не заявляв, тому суд не вбачає підстав для зменшення суми заборгованості по відсоткам тільки з огляду на те, що відповідач вважає їх неспіврозмірними з тілом кредиту. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 1050-3794 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит, що підтверджується розрахунком заборгованості та визнається відповідачем. Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов`язання і заборгованість не погашає, доказів зворотнього суду ним не подано. Як вбачається зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно положень\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості з\~ підлягають задоволенню повністю. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). З огляду на викладене, враховуючи, що неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором призвело до порушення прав кредитора - позивача, тому порушене право підлягає поновленню шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за наданим кредитом, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved