Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 10.09.1999 Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 690, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю спільних інтересів, взаєморозуміння, наявністю різних поглядів на життя, втрати почуття поваги один до одного. Позивач зазначила, що подальше збереження шлюбу неможливо. Спір про поділ спільного сумісного майна наразі відсутній. 17.07.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.16-17). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати укладений з відповідачем шлюб, зазначивши, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливо, за час сумісного життя відповідач застосовував щодо неї домашнє насильство, в зв`язку з чим стосовно відповідача встановлені два обмежувальні приписи, сумісне проживання з відповідачем негативно впливає на психологічний стан їх дитини [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав, що шлюб між ним та позивачем може бути збережений, однак при цьому не заперечував щодо встановлення стосовно нього двох обмежувальних приписів. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 10.09.1999 Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 690 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За положеннями ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Натомість закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися. А надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 456/848/16-ц. Вислухавши сторони, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач не має наміру більше зберігати сім`ю, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача суд залишає їй шлюбне прізвище - [PERSON] . При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп. (а.с.3). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню з\~відповідача сплачений\~судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved