Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05.06.2023 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідачка) заборгованість за кредитним № б/н від 28.02.2017 у розмірі 32029,73 грн., станом на 18.02.2023 та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 28.02.2017. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26500 грн. Щодо встановлення кредитного ліміту банк керувався пунктом 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідачка при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, однак своєчасно не виконала зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого станом на 18.02.2023 утворилася заборгованість у розмірі 32029,73 грн., з яких: 25647,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту6381,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, та заяву, згідно якої останній не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вказувала, що при укладенні кредитного договору не погоджувалась сплата відсотків за користування кредитом та їх розмір. Протягом усього часу користування кредитною картою періодично вносила кошти на картковий рахунок на погашення заборгованості, але з початком війни у неї виникло скрутне матеріальне становище і вона припинила вносити кошти на рахунок. Зазначила, що у березні та травні 2023 року перерахувала на свій картковий рахунок грошові кошти у загальній сумі 2120 грн., а потім сплатила ще 500 грн., однак ці кошти у позові не враховані. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.06.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 23.06.2023. 23.06.2023 через неявку відповідачки розгляд справи відкладено на 13.07.2023. 13.07.2023 ухвалою суду за клопотанням відповідачки витребувано докази, розгляд справи відкладено на 31.07.2023. 13.07.2023 для витребування доказів розгляд справи відкладено на 18.09.2023. Фактичні обставини, встановлені судом. 28.02.2017 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій маються її персональні дані, будь-яких інших відомостей Анкета-заява не містить. Зокрема, не містить умов щодо видачі кредитної карти (не зазначено номер кредитної карти), умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с. 23). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який відповідачем не підписаний (а.с. 28). Відповідно до Довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 17.08.2017, термін дії 08/21; № [NUMBER] , дата відкриття 05.03.2020, термін дії 08/23 (а.с. 22). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] вбачається, що 17.08.2017 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , 23.10.2017 встановлено кредитний ліміт 12000 грн., 16.05.2019 збільшено кредитний ліміт 21000 грн, 28.01.2020 збільшено кредитний ліміт 26500 грн., 14.11.2022 зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 21). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 28.02.2017 за період з 23.10.2017 по 31.08.2019 згідно якого станом на 31.08.2019 загальна заборгованість за тілом кредиту становить 1436,76 грн., яка складається з наступного: 1393,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 43,12 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. За вказаний період банком щомісячно проводилось нарахування відсотків за відсотковою ставкою 43,2 % (а.с. 6-8). З наданого банком розрахунку заборгованості за період з 01.09.2023 по 18.02.2023 вбачається, що загальний розмір заборгованості перед банком становить 32029,73 грн., з яких: 25647,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6381,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За вказаний період банком щомісячно проводилось нарахування відсотків за відсотковою ставкою 43,2 %, 42 %, 40,8 % (а.с. 9-13). Крім того, з розрахунку встановлено, що у період з 23.10.2017 по 18.02.2023 загальна сума витрат по картковому рахунку становить 38446,09 грн. (третя колонка розрахунку), а на погашення заборгованості по картковому рахунку внесено суму коштів у загальному розмірі 24076,16 грн. (тридцята колонка розрахунку), які зараховувались банком в рахунок погашення заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 15608,06 грн. (четверта колонка розрахунку). З наданої відповідачкою довідки банку за період з 01.03.2023 по 11.07.2023 вбачається, що на погашення заборгованості по картковому рахунку 24.03.2023 внесено кошти в сумі 1620 грн., а 20.05.2023 - 500 грн., що у загальній сумі становить 2120 грн., баланс на кінець періоду складає 29909,73 грн. (а.с. 109). У судовому засіданні позивачкою надано довідку банку, згідно якої станом на 31.07.2023 за нею рахується заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором у розмірі 29409,73 грн. З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 17.08.2017 по 20.02.2023 вбачається, що 23.10.2017 на її картковий рахунок встановлено кредитний ліміт 12000 грн. та з 24.10.2017 почали проводитись розрахунки з картки, покупки, на загальну суму 60591,8 грн., а також списання відсотків з карткового рахунку, при цьому відповідачкою періодично проводились поповнення карткового рахунку на загальну суму 28562,07 грн. (а.с. 14-20). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Підставою позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті-заяві позичальника від 28.02.2017 процентна ставка, розмір та умови нарахування неустойки не зазначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, обґрунтовує їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості, а також довідки про умови кредитування, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку суду не надано. Правила частини 1 статті 634 ЦК України до спірних відносин застосуванню не підлягають, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (28.02.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.06.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведених підстав, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідачка мала на увазі, підписуючи Заяву про ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» та відкриття рахунку, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати відсотків в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6381,89 відсутні. Суд не бере також до уваги як доказ встановлення розміру відсотків Паспорт споживчого кредиту, оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту суд зазначає наступне. За умовами договору відповідачка взяла на себе зобов`язання повернути фактично отриману нею суму кредитних коштів. За змістом частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту за період з 23.10.2017 по 18.02.2023 у розмірі 25647,84 грн. Проте, як встановлено з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 23.10.2017 по 18.02.2023 загальна сума витрат по картковому рахунку становить 38446,09 грн. (третя колонка розрахунку), а на погашення заборгованості по картковому рахунку внесено суму коштів у загальному розмірі 26696,16 грн. (тридцята колонка розрахунку), зокрема, 2620 грн. з яких внесено позивачкою після заявленого позивачем періоду заборгованості. Таким чином, враховуючи різницю між загальною сумою витрат і внесеною сумою грошових коштів на погашення заборгованості по картковому рахунку, прострочене тіло кредиту становить 7399,72 грн. (38446,09 грн. - 26696,16 грн. = 7399,72 грн.). Доказів того, що різниця між сумою фактично отриманими кредитними коштами та сплаченими відповідачкою коштами в рахунок погашення заборгованості по простроченому тілу кредиту за період з 23.10.2017 по 18.02.2023 становить іншу суму позивачем, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, надано не було, ухвала суду від 13.07.2023 про витребування доказів не виконана, а отже позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявність у відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у заявленому розмірі перед банком. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № б/н від 28.02.2017 у розмірі 7399,72 грн. Судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 620,08 грн. (7399,72 грн. х 2684 грн. : 32029,73 грн.).

Outcome: partial