Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

у червні 2023 року позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до відповідача ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine, в якому просили: стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти за не отримані туристичні послуги за договором на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022 року в сумі 202912 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 2029 грн. 12 коп.; стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти за не отримані туристичні послуги за договором на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022 року в сумі 150182 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 1501 грн. 82 коп.; стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти за не отримані туристичні послуги за договором на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022 року в сумі 194243 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 1942 грн. 43 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачами, як туристами та відповідачем ТОВ «ТТВК», тм TUI Ukraine» на підставі агентського договору № 6407-16 від 07.10.2016 року, було укладено договір на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався, відповідно до бронювання, здійсненого на замовлення туристів надати комплекс туристичних послуг, а саме: здійснити туристичну подорож в період із 25.03.2022 р. по 02.04.2022 р. на курорт Дубаї в готель «Ріксос Преміум Дубаї». Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 202912,00 грн. Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 150182,00 грн. Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 194243,00 грн. Зазначені суми коштів на виконання умов договору були сплачені позивачами на користь відповідача. Однак, Указом Президента України № 64/22 від 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який у подальшому був продовжений. Позивачі вказують, що в зв`язку із введенням на території України військового стану, відповідачем не було вжито альтернативних заходів з метою продовженні надання туристичних послуг, а також не були повернуті кошти. Посилаючись на викладене, позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом та просять стягнути із відповідача на їх користь в примусовому порядку сплачені ними кошти, в зв`язку із фактичним неотриманням туристичних послуг за договором. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року, клопотання позивачів про залучення третьої особи до участі в розгляді даної було задоволено. Залучено до участі у даній справі в якості третьої особи - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними внаслідок корупційних та інших злочинів. Було вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження із викликом (повідомленням) сторін. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання подала клопотання про розгляд справи за її відсутності . Просила позо задовольнити . Позивачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Суду подав письмові пояснення. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачами, як туристами та відповідачем ТОВ «ТТВК», тм TUI Ukraine» на підставі агентського договору № 6407-16 від 07.10.2016 року, було укладено договір на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався, відповідно до бронювання, здійсненого на замовлення туристів надати комплекс туристичних послуг, а саме: здійснити туристичну подорож в період із 25.03.2022 р. по 02.04.2022 р. на курорт Дубаї в готель «Ріксос Преміум Дубаї». Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 202912,00 грн. Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 150182,00 грн. Загальна вартість туристичного продукту, відповідно до листа бронювання/програми туристичного обслуговування для [PERSON] склала суму в розмірі 194243,00 грн. Відповідно до п. 5.11 зазначеного договору у випадку невиконання умов даного договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. Наявні у справі докази свідчать про те, що позивачами, на виконання умов договору, було в повному обсязі сплачено кошти за туристичні послуги, які були обумовлені в листі бронюванні. Однак, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року з подальшим продовженням його дії. Судом встановлено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні позивачі не скористались послугами з туристичного обслуговування, та сплачені кошти за договором відповідачем в добровільному порядку повернуті не були, а відтак позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом, а якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про туризм», суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Згідно приписів ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про туризм», кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Згідно ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 8 та 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних з відмовою. Судом встановлено, що під час виконання умов договору на туристичне обслуговування відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за цим договором з надання туристичних послуг, а також відповідачем не повернуто позивачам сплачені ними грошові кошти за туристичний продукт, що свідчить про порушення туроператором умов договору та Закону України «Про туризм», внаслідок чого позивачі були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договору. Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про туризм» туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів повернення сум сплачених позивачами грошових коштів на виконання умов договору на туристичне обслуговування № 1 від 24.01.2022 року. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, сплачені позивачами кошти відповідачем в порушення умов договору в добровільному порядку повернуті не були, та стороною відповідача доводи позову достатніми доказами спростовані не були, а відтак наявні підстави для стягнення цих коштів за договором в примусовому порядку, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивачів. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved