Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

26.06.2023 року позивач ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування у розмірі 27\~803, 80 грн., судовий збір у розмірі 2\~684, 00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 13.02.2022 о 13 год 17 хв на 203 км\~ а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 328 ХІ н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT KANGOO д.н.з. [NUMBER] ,\~ під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2022 року особою винною у скоєні ДТП, є [PERSON] , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 15811705 від 23.03.2021 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля BMW 328 ХІ н.з. [NUMBER] . Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 98\~649 грн. 64 коп. На виконання умов договору добровільного страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунки СТО суму страхового відшкодування в розмірі 94\~699 грн 64 коп. (за мінусом 3 950 грн. 00 коп. франшиза) та додаткову вартість відновлюваного ремонту в розмірі 24\~550 грн. (20 600 грн вартість відновлюваного ремонту плюс франшиза 3 950 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника. Після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до винної особи щодо відшкодування завданої шкоди. Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність особи, винної в скоєні ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АТ 000360204, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130\~000 грн. З метою досудового врегулювання позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою на виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 119\~249, 64 грн. Згідно довідки №1855 від 23.05.2023 року на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 91\~445, 84 грн. З метою досудового врегулювання цивільно-правового спору ПрАТ «СК «ВУСО» направило до відповідача претензію з проханням у добровільному порядку відшкодувати понесені збитки, але станом на дату подачі даної позовної заяви сума заборгованості не погашена. У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 27\~803, 80 грн. Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів справи, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на поштову адресу його місця реєстрації (а.с.53,57), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 13.02.2022 о 13 год 17 хв на 203 км\~ а/д Київ-Харків-Довжанський М-03 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля BMW 328 ХІ н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT KANGOO д.н.з. [NUMBER] ,\~ під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2022 року особою винною у скоєні ДТП, є [PERSON] , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.02.2022 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню. Транспортний засіб марки BMW 328 ХІ н.з. [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 21). Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 15811705 від 23.03.2021 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля BMW 328 ХІ н.з. [NUMBER] . (а.с. 11-18). Відповідно до рахунку фактури Ко-К-000000000000063 від 17.02.2022 та рахунку фактури Ко-К-000000000000132 від 19.05.2022 ФОП [PERSON] де замовником є [PERSON] вартість робіт по ремонту транспортного засобу BMW\~328\~ХІ н.з.\~ [NUMBER] та вартість запчастин (матеріалів) до цього ж транспортного засобу разом становлять 98\~649, 64 грн та 20\~600, 00 грн. (а.с. 29, 33). Відповідно до страхових актів №2225927-1 та №2225927-2 прийнято рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 94\~699, 64 грн. та 24\~550, 00 грн., що підтверджується також платіжними дорученнями №9740 від 24.03.2022 та №14681 від 20.05.2022 (а.с. 31, 32, 35, 36). Позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою на виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 119\~249, 64 грн, оскільки відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідальність особи, винної в скоєні ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АТ 000360204, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130\~000 грн. Згідно довідки №1855 від 23.05.2023 року на рахунок позивача надійшла частина коштів страхового відшкодування відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 91\~445, 84 грн. (а.с.37, 38, 42) У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] різниці між сумою страхового відшкодування в розмірі 119\~249, 64 грн та сумою фактично сплачених коштів 91\~445, 84 грн, що дорівнює 27 803, 80 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17, зробив правовий висновок та зазначив, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] різницю між сумою страхового відшкодування в сумі 119\~249, 64 грн та сумою фактично сплачених коштів 91\~445, 84 грн, що дорівнює 27 803, 80 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим, що не було спростовано відповідачем. Крім того на день звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем відшкодування не сплачено, суд іншої інформації не має. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved