Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2023 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти з відповідача у розмірі доходу з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи або того закладу, де перебуватиме дитина, для її утримання до досягнення нею досягнення, починаючи з дня подачі до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на облік у ССД Святошинської РДА у м. Києві взято малолітнього [PERSON] , [INFO] , як такого, що опинився у складених життєвих обставинах, оскільки батько малолітнього позбавлений батьківських прав, а мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно свого сина та перебуває на обліку у Святошинському УП ГУНП у м. Києві за категорією «Кривдник» на підставі чого малолітній [PERSON] написав заяву, про те, що не заперечує проти того, щоб його матір, гр. [PERSON] позбавили батьківських прав, враховуючи зазначені обставини 12.07.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини прийнято рішення щодо доцільності позбавлення матері дитини, гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 41, 42). Ухвалою судді від 15.08.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 45, 46). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, 12.09.2023 від представник анадійшла заява в якій просила слуати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити та долучити до матеріалів справи додаткові документи (а.с. 51). Відповідач у судове засідання, про слухання справи повідомлен аналежним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 48). Третя особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 11.09.2023 від представника надійшла заяву в якій просила слухати справу у відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтриммує у повному обсязі (а.с. 50). За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (а.с. 7). Згідно інформації з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , після чого 01.03.2013 внесено зміни до актового запису на підставі рішення про усиновлення №658/288/13-ц від 12.02.2013 Каховським міськрайонним судом Херсонської області, суть змін: відомості про дитину: [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] змінено на [PERSON] ; відомості про батька [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] змінено на [PERSON] ; відомості про матір [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] змінено на [PERSON] ; 26.12.2019 внесено зміни до актового запису на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав №658/3225/19 від 06.11.2019 видане Каховським міськрайонним судом Херсонської області - відомості про дитину: [PERSON] змінено на [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 9-11). Згідно акту обстеження умов проживання від 24.062022 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у помешканні відчувається запах сирості, меблі та речі та документи були відсирілими, шафа-купе у кімнаті зламана. Матері рекомендовано пройти обстеження у лікаря психіатра (а.с. 14). Згідно акту обстеження умов проживання від 18.07.2022 за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] пройшла обстеження у психотерапевта. Призначено лікування, виявляє бажання відв. сина у УСПРД №1 м. Києва (а.с. 15). Як вбачається з акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 29.06.2023 під час обстеження вдома була мати, яка повідомила, що на такий час її син тимчасово перебуває у УСПРД №1 м. Києва, а вона пропонує в період відсутності дитини зробити ремонт та залишено запрошення до Служби на 30.06.2023 (а.с. 16). Крім цього, згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 06.07.2023 на час відвідування гр. [PERSON] переклеювати шпалери в кімнаті, також її було запрошено на комісію 12.07.2023 під час бесіди не поцікавилася станом здоров`я сина та як він себе почуває (а.с. 17). Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.06.2022, про те що 23.06.2022 о 16 год. 00 хв. була виявлена дитина чоловічої статі по [ADDRESS] , 2-парадна на 6-му поверсі, на вигляд дитині приблизно 9 років, вдягнутий в чорну куртку на магніт з помаранчевими вставками, чорні штани, сині літні сандалі (а.с. 18). Згідно листів Святошинської РДА у м. Києві ССД та сім`ї від 27.06.2022 №407-40-268 та від 12.07.2022 №107-40-316 малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до КМЦСП для дітей та сімей та потребує роботи з психологом (а.с. 20, 21). 03.08.2022 [PERSON] написала заяву про повернення їй сина [PERSON] , [INFO] , оскільки вона виконувала всі покладені на неї рекомендації (а.с. 22). Згідно з психолого-педагогічної характеристики у [PERSON] , [INFO] , в ході вивчення особи та під час індивідуальних бесід з [PERSON] встановлено, що він проживав з матір`ю від якої дитина втекла з хати, бо мати постійно його виганяє та б`є. Завдяки комплексу психолого-педагогічної роботи станом на сьогодні помітні позитивні зміни в поведінці та психоемоційному стані дитини (а.с. 23). 14.12.2022 [PERSON] звернулася до ССД та сім`ї Святошинської РДА у м. Києві із заявою про в якій просила забрати дитину до Центру соціальної допомоги у зв`язку із тим, що син її не слухається (а.с. 24), пр що складено акт згідно якого [PERSON] [INFO] забрали до КНП «ДКЛ 3№ Солом`янського району м. Києва» (а.с. 25, 26). 23.02.2023 [PERSON] звернулася до ССД та сім`ї Святошинської РДА у м. Києві із заявою в якій просила повернути їй сина [PERSON] із Центру соціальної реабілітації дітей та молоді (а.с. 28). 18.04.2023 про родину [PERSON] складено характеристику №209/4 згідно якого встановлено, що фахівці Центру УСЗН Святошинської РДА у м. Києві здійснили кризове та екстрене втручання №2 від 09.02.2023, провели оцінку потреб сім`ї/особи [PERSON] , №20/04/2023 від 11.04.2023 за результатами якої родина знаходиться в складених життєвих обставинах, чинниками якої є сім`я у якої відібрано дітей без позбавлення їх батьківських прав. Мати проживає у власній кімнаті в гуртожитку, відчувається неприємний запах (сирості), присутні таргани у кімнаті, помешкання у незадовільному стані. [PERSON] отримує послугу психологічного індивідуального з 09.02.23 та працює з психологом (а.с. 29). 02.05.2023 №107-40-429 Святошинська РДА у м. Києві ССДС на засіданні комісії прийнято рішення щодо доцільності повернення малолітнього сина [PERSON] в родину матері, гр. [PERSON] (а.с. 30). 24.06.2023 о 09 год. 00 хв. згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку було виявлено хлопчика 10-11 років, при собі мав учнівський на ім`я [PERSON] (а.с. 31). Згідно інформації сектору ювенальної превенції Святошинського УП ГУНП у м. Києві у м. Києві, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в Святошинському УП ГУНП у м. Києві за категорією «кривдник» (а.с. 32). Згідно із повідомленням від 24.06.2023о 08 год. 45 хв. до Святошинського УП ГУНП У м. Києві по спеці лінії «102» надійшло повідомлення від перехожої [PERSON] про те, що виявила дитину без нагляду, на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Згідно направлення №98-В/З від 29.06.2023 [PERSON] , [INFO] направлено до відділення загальної соціально-психологічної реабілітації ЦСПР №1 ССД та сім`ї м. Києва (а.с. 33-34). Крім цього, вбачається що 12.07.2023 [PERSON] , [INFO] написав заяву де зазначив, що не буде проти щодо позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] відносно нього (а.с. 37). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Святошинської РДА у м. Києві 12.07.2023 прийнято рішення про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 38-40). Як вбачається із психологічної характеристики [PERSON] [INFO] виданої ВО КМР (КМДА) ЦСПРД №1 дитина була влаштована в ЦСПРД №1 (повторно) 29.06.2023 через неодноразові втечі з дому. Бажання дитини бачитися із мамою залежить від настрою та емоційного стану (він відмовлявся бачитися із мамою та не підтримував з нею ніякої комунікації до початку вересня, а потім різко без пояснень змінив свою думку). Під час психологічних бесід з дитиною стало відомо, що його мати схильна до проявів фізичної і вербальної агресії, що підтверджується синцями на тілі дитини під час огляду медичними працівниками Центру. Мати приходила до центру кілька разів, але дитина відмовлялася із нею розмовляти. Під час проведення психопрофілактичної бесіди з мамою було виявлено, що [PERSON] критики до своїх дій не має, та не розуміє причини поведінки та реакції своєї дитини. Нестабільний емоційнйи фон, з частими перепадами настрою спостерігається під час усієї зустрічі. Комунукація із мамою не продуктивна, контакт мінімальний. Сприйняття інформації спотворене. Внаслідок чого Цетр не вбачає за недоцільне повернення дитини мамі (а.с. 52). 07.09.2023 Центром соціально-психологічної реабілітаційної дітей №1 складено акт про те, що приходила [PERSON] 07.09.2023 у збудженому стані. На зауваження того, що у неї заборона на відвідування сина, вона відреагувала агресивно, сперичалась з співробітниками, не реагувала на зауваження, порушувала правила та спокій Центру (а.с. 53). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, передбачено у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обставини встановлені в ході судового розгляду свідчать про те, що відповідачі злісно ухиляються від виконання своїх прямих батьківських обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню своєї дитини, не забезпечують його законних прав на нормальні умови життя і розвитку. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона не виконує в повному обсязі своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина. Відповідно до ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в частині стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини на особу або установу в якій буде перебувати дитина з огляду на наступне. На час звернення з цим позовом до суду малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей №1 виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміінстрація). На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Позивач просить про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини на особу або установу в якій буде перебувати малолітній [PERSON] . У той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] або зробить неможливим його виконання в цій частині, а відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. V. Розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial