Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

29.06.2023 позивач Виконавчий комітет Житомирської міської ради звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з23.08.2008 вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира 10.02.2012 року, справа №2-1111/12. Так, 24 травня 2023 року до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшов запит від комунального підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради щодо встановлення місцезнаходження новонародженої дитини, [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , в результаті чого, 25 травня 2023 року було з`ясовано, що дитина, [PERSON] , був народжений передчасно на 34 тижні вагітності та після народження перебував разом з матір`ю, [PERSON] на лікуванні в КИП «Житомирська обласна клінічна лікарня» Житомирської обласної ради у відділенні реабілітації недоношених. В лікарні матері було рекомендовано пройти наступний етап реабілітації з дитиною через місяць. З 31.05.2023 року спеціалістами служби (управління) у справах дітей спільно з фахівцями Житомирського міського центру соціальних служб міської ради було встановлено контроль умов проживання [PERSON] шляхом відвідування та у телефонному режимі. Так, 12 червня мати повідомила, що потребує дитячого харчування для дитини, але до служби не з`явилася для отримання допомоги, і не перетелефонувала; 13 та 15 червня в телефонній розмові спеціаліст служби нагадувала матері [PERSON] про необхідність пройти черговий курс реабілітації з дитиною в КНП «Житомирська обласна клінічна лікарня» Житомирської обласної ради у відділенні реабілітації недоношених, на що вона погодилася, навіть повідомила фахівця центру соціальних служб про те, що поступила на лікування в стаціонар даного закладу, що пізніше виявилося неправдивою інформацією. Родичі, які проживають в одному помешканні зі [PERSON] неодноразово повідомляли, що вона часто вживала спиртні напої в червні місяці та не здійснювала належного догляду за дитиною, ігнорувала рекомендації лікаря. 20 червня 2023 року до служби надійшло звернення з відділу поліції про те, що напередодні [PERSON] перебувала в неадекватному стані внаслідок вживання спиртних напоїв. 20 червня представниками служби було відвідано сім`ю [PERSON] та з`ясовано, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В кімнаті, де проживає мати з сином, був різкий запах алкоголю. На спроби спеціалістів з`ясувати причину такої поведінки та надати допомогу матері при зловживанні спиртними напоями, вона заперечувала факт зловживання та відмовилася від допомоги. Дитина виглядала кволою, на ній був брудний одяг. Комісією в складі фахівців служби та центру соціальних служб було складено акт оцінки рівня безпеки дитини та з`ясовано, що ситуація є небезпечною, враховуючи спосіб життя матері та той факт, що дитина народилася недоношеною і потребує лікування. На підставі вищезгаданого акту каретою швидкої допомоги дитину було доставлено до КП «Дитяча лікарня імені В.И. Башека» Житомирської міської ради. У зв`язку з тим, що перебування малолітнього [PERSON] в сім`ї становило безпосередню загрозу його життю та здоров`ю, було прийняте рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.06.2023 року № 770 «Про відібрання у [PERSON] малолітньої дитини, [PERSON] , та затвердження висновку щодо позбавлення матері батьківських прав. У зв`язку з цим, малолітній [PERSON] був поставлений на облік служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах (наказ служби від 26 червня 2023 року №79-П). Злісне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків носить систематичний характер. Взимку 2016 року [PERSON] викинула у сміттєвий бак свою новонароджену дочку, у зв`язку з чим була притягнута до кримінальної відповідальності. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 червня 2022 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За інформацією Житомирського міського центру соціальних служб міської ради ситуація в сім`ї [PERSON] перебувала під контролем центру з 25 травня 2023 року. З матір`ю систематично проводилися бесіди щодо виконання рекомендацій лікарів дитячої лікарні та їй самій запропоновано пройти курс реабілітації з метою подолання алкогольної залежності, але безуспішно. Посилаючись в обґрунтування своїх вимог на ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини, позивач просить задовольнити позов. Сторони до суду не з`явилися. Представники позивача та органу опіки та піклування надали заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача вказує, що позовні вимоги підтримує та просить задовільнити, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`являлася, неодноразово повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. У всіх випадках поштові повідомлення повернуті до суду, згідно довідки Укрпошти причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має картку платника податків [NUMBER] (а.с.4-7,22) [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] вд 06.06.2023 (а.с.8) відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження №00039981426 (а.с.9) 23.05.2023 директор Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради повідомив службу у справах дітей Житомирської міської ради , що при здійсненні відвідування лікарем педіатром новонародженого [PERSON] 07.05.2023 за адресою [ADDRESS] дитини не виявлено (а.с.10) 25.05.2023 служба у справах дітей Житомирської міської ради повідомила директора Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Житомирської міської ради, що дитина з матір`ю перебувають в КНП "Житомирська обласна клінічна лікарня" у відділенні для реабілітації недоношених та 26.05.2023 планують повернутися до місця проживання за адресою [ADDRESS] (а.с11) 20.06.2023 директор КНП "Житомирська обласна клінічна лікарня" повідомив службу у справах дітей Житомирської міської ради , що до відділення швидкою доставлено [PERSON] [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . Дитину супроводжував представник служби у справах дітей (а.с.12) Дитина народилася передчасно, має ряд захворювань, з 12.05.2023 по 29.05.2023 перебувала у відділенні постінтенсивного догляду, виходжування та реабілітації новонароджених. Згідно виписки із медичної карти [PERSON] , йому рекомендовано ряд лікувальних рекомендацій. Проте мама на повторний огляд 20.06.2023 не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідає. 20.06.2023 службою у справах дітей Житомирської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] про що складено Акт (а.с.13) так встановлено, що дитина - [PERSON] 2023 року народження потребує госпіталізації та влаштування у лікарню, оскільки мати дитини - [PERSON] маючи направлення лікарів педіатрів не лягла з дитиною до лікарні бо зловживає алкогольними напоями 23.06.2023 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради вирішив відібрати у [PERSON] малолітнього сина - [PERSON] [INFO] та затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.14) На підставі наказу служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 79-П від 26.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , взятий на первинний облік в службі (управління) у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.15) 10.06.2022 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] та стягнуто аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2021 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.16-17). Таким чином на розгляд суду поставлено питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] [INFO] та стягнення аліментів зі [PERSON] на утриманя сина [PERSON] , що регулюється нормами Сімейного кодексу України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 6 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За положеннями ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] вд 06.06.2023 (а.с.8) відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено витягом з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження №00039981426 (а.с.9) Фактично з моменту народження [PERSON] , його мати злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до нього, не створила належних та безпечних умов для проживання дитини, не лікує його. Дитина народилася передчасно має ряд захворювань, з 12.05.2023 по 29.05.2023 перебувала у відділенні постінтенсивного догляду, виходжування та реабілітації новонароджених. Згідно виписки із медичної карти [PERSON] , йому рекомендовано ряд лікувальних рекомендацій. Проте мама на повторний огляд 20.06.2023 не з`явилася, на телефонні дзвінки не відповідає. 20.06.2023 службою у справах дітей Житомирської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] про що складено Акт та встановила, що мати зловживає алкогольними напоями На підставі наказу служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 79-П від 26.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , взятий на первинний облік в службі (управління) у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.15) Зазначені факти свідчать про те, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина і без поважних причин не виявляє щодо нього батьківського піклування. 23.06.2023 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради вирішив відібрати у [PERSON] малолітнього сина - [PERSON] [INFO] та затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] [INFO] (а.с.14) Постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 визначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов`язки батьків передбачені ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Статтею 170 СК України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них (ст.164 СК України), в тому числі у разі залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків та позбавлення особи батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо відібрання дітей, необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по їх вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на викладене та враховуючи, що у судовому засіданні встановлено неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своєї дитини, відсутність у справі доказів того, що відповідач робить це з поважних причин, суд з урахуванням обставин даної справи вважає виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд, враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на її утримання на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею вразі, якщо на час розгляду справи опіка над нею не встановлена. Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 10.06.2022 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] [INFO] та стягнуто аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2021 і до досягнення дитиною повноліття. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є зобов`язання батьків утримувати дитину, яка потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надала суду жодного доказу того, що вона за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможна надавати її своїй малолітній дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і ухвалює рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною. Стягнення аліментів проводити з дня пред`явленя позову- 29.06.2023, як те передбачено ч.1 ст.191 СК України На підставі вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню і судовий збір в дохід державного бюджету України в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved