Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду, через свого представника - адвоката Темнюкову М.І., з позовом до ТОВ «Аналітик Фінанс», треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Курас С.О., в якій просить визнати припиненими зобов`язання за Кредитним договором № 833/33-27/33/5 від 17.06.2005 укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНАЛІТІК-ФІНАНС») та [PERSON] у зв`язку з його виконанням; припинити іпотеку за Іпотечним договором № 833/34-27/33/5-142 від 17.06.2005 укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНАЛІТІК-ФІНАНС») та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Курас С.О. за реєстровим № 956, у зв`язку з припиненням основного зобов`язання; усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом внесення відомостей про припинення обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: провести реєстрацію відомостей про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна за Іпотечним договором № 833/34-27/33/5-142 від 17.06.2005 р - однокімнатної квартири загальною площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2005 між ним та АТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №833/33-27/33/5-089. Згідно умов якого Банк надав йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11500,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10.06.2015 року, на умовах визначених Договором кредиту. 17.06.2005 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №833/33-27/33/5-089 було укладено іпотечний договір №833/34-27/33/5-142 від 17.06.2005 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Курас С.О., згідно умов якого, було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності. В липні 2015 року Банк звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ст.1049-1050 КЦ України. 02.02.2016 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова справа №638/11387/15-ц позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №833/33-27/33/5-089 від 17.06.2005 у розмірі 18328,56 грн. та судові витрати 243,00 грн. Рішення набрало законної сили 28.03.2016. На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. перебував виконавчий документ 638/11387/15-ц. 08.12.2020 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням рішення суду. Постановою приватного виконавця Бабенко Д.А. від 27.01.2022 було поновлено виконавче провадження. З 2022 року відповідно до відповіді Міністерства\~юстиції України\~-\~заміщення приватного\~виконавця Бабенка\~Д.А.\~здійснює приватний\~виконавець виконавчого\~округу Харківської\~області Цимбал\~С.В.\~04.08.2023\~приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП 57697131 з примусового виконання виконавчого листа № 638/11387/15-ц від 30.03.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 18328,56 грн у зв`язку із повним виконанням рішення суду. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 28 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої представником позивача подано заяву. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 07 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої представником позивача подано заяву. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 11 квітня 2023 року прийнято до розгляду та\~відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою в порядку загального позовного провадження. Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися вимогами ст. 178-180, 193 ЦПК України. Ухвалою суду від 22 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року клопотання представника позивача про долучення доказів у справі від 14 серпня 2023 року залишено без задоволення. Повернуто представнику позивача докази долучені до клопотань від 14 серпня 2023 року та 15 травня 2023 року. Клопотання представника позивача про поновлення строку на подання доказів задоволено. Поновлено строк на подання доказів, поданих разом з клопотанням від 18 серпня 2023 року. Долучено надані докази разом з клопотанням 18 серпня 2023 року. Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року вирішено про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач не з`явився. Представником позивача надано суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та слухати справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Аналітік Фінанс» до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. Представником третьої особи Департаментом реєстрації ХМР подані письмові пояснення, у яких просив суд розглянути позиві вимоги у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Курас С.О. в судове засідання не з?явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 17 червня 2005 року між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №833/33-27/33/5-089. Відповідно до п.1.1. Договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 11500,00 доларів США, зі сплатою 12,5 % процентів річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.06.2015. 17.06.2005 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №833/33-27/33/5-089 було укладено іпотечний договір №833/34-27/33/5-142 від 17.06.2005 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Курас С.О., згідно умов якого, було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 29,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №833/33-27/33/5-089 від 17.06.2005 року у розмірі 18328,56 грн. та судові витрати 243,00 грн. Рішення набрало законної сили 28.03.2016. На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. перебував виконавчий лист 638/11387/15-ц виданий 30.03.2017 Дзержинським районним судом м.Харкова, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 18328,56 грн. (виконавче провадження №57697131). 08.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням рішення суду. Постановою приватного виконавця Бабенко Д.А. від 27.01.2022 було поновлено виконавче провадження З 2022 року відповідно до відповіді Міністерства юстиції України - заміщення приватного виконавця Бабенка Д.А. здійснює приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. 04.08.2023\~приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбал С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП 57697131 з примусового виконання виконавчого листа № 638/11387/15-ц виданого 30.03.2017 Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 18328,56 грн у зв`язку із повним виконанням рішення суду. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 у справі № 638/17342/20 позов [PERSON] задоволено, визнано кредитний договір №833/33-27/33/5 від 17.06.2005 року укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Аналітик-Фінанс») та [PERSON] -\~припиненим. Визнано договір іпотеки №833/34-27/33/5-142 від 17.06.2005 р. укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Аналітик-Фінанс») та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Курас С.О., за реєстровим №956-\~припиненим. Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.03.2023 апеляційну скаргу ТОВ «Аналітик-Фінанс»\~залишено без задовольняння. Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 липня 2021 року\~залишено без змін. Статтею 598 ЦК України\~передбачено підстави припинення зобов`язання, а саме: Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за правочинами щодо фінансових інструментів, вчиненими на організованому ринку капіталу та поза ним, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Відповідно до ч.1\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Первісний кредитор, АТ «Укрсоцбанк» скористався своїм правом дострокової вимоги та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, та стягнув з [PERSON] борг за кредитним договором №833/33-27/33/5-089. Факт погашення [PERSON] боргу за кредитним договором підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2023 року ВП №57697131, в якій підставою закриття зазначено, що сума боргу за виконавчим документом стягнута у повному обсязі. Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. Відповідно до правових висновків, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі\~ № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) відступлено від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16, і зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України». Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №\~\~922/2145/16 від 29.05.2018 року висловив наступну правову позицію: «Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової визначенності, який, крім іншого, вимагає, щоб остаточне рішення суду не піддавалися сумнівам. Рішення суду, яке набрало законної сили та виконане боржником, та яким з боржника стягнуто остаточну заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню, в розумінні повноти розміру заборгованості». Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 902/986/21 від 17.11.2022 року (пункт 60) суд дійшов наступного висновку: однак, суди попередніх інстанцій встановили, що судовими рішеннями у справах цивільної юрисдикції стягнута заборгованість за кредитними договорами з боржника у національній валюті - гривні, тобто немає двозначності до розуміння суті обов`язку боржника щодо виконання зобов`язання. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до ч.1 ст. 31\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (назва статті 311\~із змінами, внесеними \~згідно із Законом України від 05.12.2019 р. N 340-IX) реєстраційні дії на підставі\~судових рішень\~проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Згідно частини другої статті 31\~Закону державна судова адміністрація України у день набрання законної сили\~судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Абзацом першим частини третьої статті 31 \~3акону передбачено, що державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного\~судового рішення\~формує та реєструє необхідну заяву або реєструє\~судове рішення\~про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи\~судове рішення\~про скасування відповідного\~судового рішення. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Відповідно до частини першої\~статті 575 ЦК України\~та частини першої\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.\~Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання\~або до закінчення строку дії іпотечного договору (частини перша, п`ята\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно зі\~статтею 17 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека припиняється\~у разі:\~припинення основного зобов`язання\~або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього\~Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Отже, іпотека, яка має похідний характер від основного зобов`язання, є дійсною до припинення основного зобов`язання. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. У своєму правового висновку Верховний Суд постанова № 695/3790/15-ц від 18.09.2019 виходить з того, що дійсно записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Враховуючи те, що\~\~ [PERSON] повністю виконав судове рішення про дострокове стягнення з нього всієї суми заборгованості за кредитним договором, яка була кредитором визначена у розмірі 18\~328,56 грн, у зв`язку з чим\~основне зобов`язання припинилося\~на підставі\~статті 599 ЦК України\~та внаслідок цього згідно зі\~статтею 17 Закону України «Про іпотеку»\~припинилися і акцесорне зобов`язання\~за похідним від основного - договором іпотеки, укладеним з метою забезпечення виконання умов кредитного договору. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 522/13762/14-ц, провадження № 61-11996св18, у випадку помилкового посилання позивача не на ту норму закону, суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. Неправильне зазначення позивачем правової норми на обґрунтування позову та некоректне формулювання позовної вимоги не є визначальним для суду для вирішення спірних правовідносин у даній справі. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, суд вважає за необхідне зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек. На підставі ст.141 ЦПК з відповідача та користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3230,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved