Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] , з яких на 1/3 частки, як за членом колишнього колгоспного двору, на 1/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частки у цьому ж майні в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, вказав в позові про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Житловий будинок в [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а його членами - чоловік [PERSON] , син [PERSON] . Зазначене підтверджується довідками Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області № 09 - 04/07/359 від 19 жовтня 2020 року, №09 - 04/07/185 від 21 липня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] належав до колгоспного двору, то голова двору та його члени мають у ньому частку, яка складає по 1/3 кожному. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON] успадкували по 1/6 його частки у вказаному житловому будинку, оскільки разом із ним проживали на день смерті та вступили в управління спадковим майном. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] із урахуванням часток, які належали їм як членам колгоспного двору, стали власниками по 1/2 частці житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . 28.09.2000 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все її майно, будівлі, де б вони не були та із чого б вони не складалися і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, позивачу [PERSON] [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно, а саме на частку житлового будинку в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкової Надії Федорівни із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , однак у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи (документи, що підтверджують право власності) та державна реєстрація на житловий будинок, який розташований [ADDRESS] на ім`я померлої [PERSON] , а право власності зареєстроване за колгоспним двором, що складається з двох членів, головою якого була [PERSON] . Відомостей про спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, що передбачено ст.1241 ЦК України, у нотаріуса немає. Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] складає 185800 грн. Судові витрати позивач просить залишити за ними. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Аналізуючи зазначені обставини, визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved