Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Борзовець Олександра Володимировича замінено первісного відповідача - Царичанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області на належного відповідача - [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 14.07.2021р. За життя [PERSON] склав заповіт, за яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,560 га, кадастровий номер №1225655100-01-002-0117, розташовану на території Царичанської селищної ради та належної [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №147098, виданого Царичанською райдержадміністрацією14.09.2007 року заповів [PERSON] . Однак спадщину [PERSON] у встановлений шестимісячний строк не прийняв. За життя [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди землі, орендну плату позивачем було сплачено наперед, тривалий час померлий та позивач не підтримували спілкування. З метою отримання інформації щодо можливості продовжувати дію договору оренди та сплати орендної плати [PERSON] вчинив спробу звернутись до [PERSON] . Через деякий час дізнався про смерть [PERSON] . [PERSON] повідомили, що померлий мав намір заповісти йому частину майна і порадили звернутись до нотаріуса для підтвердження або спростування даного факту. До моменту звернення до нотаріуса про існування заповіту [PERSON] не знав. 13.01.2022 року за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу. Дізнався про наявність заповіту після звернення до нотаріуса. 23.03.2023р. [PERSON] отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. [PERSON] та померлий не являлись родичами, сусідами, та [PERSON] не мав об`єктивної можливості дізнатись про смерть [PERSON] , отримати інформацію про наявність заповіту та звернутись до нотаріуса. Прохає визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] один місяць з моменту вступу рішення в законну силу. 21.06.2023 ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюкова Д.Г. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано копію спадкової справи. Ухвалою суду від 13.07.2023 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Борзовець О.В. та встановлено відповідачу час для надання відзиву на уточнені позовні вимоги. Ухвалою суду від 28.08.2023 закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини та призначити справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Борзовець О.В. в судове засідання не з`явилися, раніше представник позивача надіслав до суду заяву, в якій прохав розглядати справу без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду клопотання, в якому прохала здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та прохає задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 14 липня 2021р., [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10а). Також судом встановлено, що згідно заповіту посвідченого 11 жовтня 2010 року секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Сільман Н.С., [PERSON] заповів земельну ділянку (пай) розміром 3.560 га, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.5). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2023р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , оскільки пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини (а.с.10). Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про існування заповіту на його ім`я. Тривалий час позивач не спілкувався із [PERSON] , а кошти за оренду згідно договору про встановлення (надання) права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзиса) (а.с.8) ,було сплачено наперед, що підтверджується розпискою [PERSON] від 03.11.2010р. (а.с.9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 12.01.2022р. №108/02-21 [PERSON] , який помер [INFO] проживав без реєстрації в [ADDRESS] по день смерті. На день смерті разом з ним проживала без реєстрації: [PERSON] , [INFO] (спадкова справа а.с.23). На даний час позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнається, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12.09.2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження N 61-22510св18), від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25.03.2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19). З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тривалістю один місяць. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція відповідача не стягувати судовий збір з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved