Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

12 травня 2023 року позивач звернулася до суду позовом до АТ «Райффайзен Банк» про захист прав споживача та зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є клієнтом АТ «Райффайзен Банк» В 2013 році [PERSON] оформила карту "Для виплат" в АТ «Райффайзен Банк» для зарахування пенсії - картка № [NUMBER] . В 2019 році працівники відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт.Овідіополь, що знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Леніна, 177, запропонували їй оформити кредитку картку, на що вона погодилась. Таким чином з 2019 року вона стала власником кредитної картки «100 днів» № картки [NUMBER] , відкритої в АТ «Райффайзен Банк», з встановленим кредитним лімітом у розмірі 24 000 грн. Останній раз даною кредитною карткою «100 днів» № [NUMBER] вона користувалася в січні 2022 року. З січня 2022 року вона більше не користалася кредитної картки «100 днів» № картки [NUMBER] , тим більше з початком війни в Україні АТ «Райффайзен Банк», як і більшість Банків в Україні, заблокував можливість користуватися кредитними коштами. 26.03.2023 року вона хотіла зняти з банкомату грошові кошти зі своєї пенсійної картки "Для виплат" № [NUMBER] , але виявила, що на картці не вистачає суми у розмірі 1198,24 грн. Так як це був вихідний день, вирішила дочекатися понеділка і вже 27.03.2023 року подзвонила на відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь Одеського району Одеської області щодо даної ситуації. В телефонному режимі працівником відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь мені було повідомлено, що 15.03.2023року з її кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] було зроблено переказ коштів в сумі 24 000 грн., а вже 26.03.2023 року Відповідач зробив автоматичний переказ коштів у сумі 1198,24 грн з її картки "Для виплат" № [NUMBER] на кредитку картку «100 днів» № [NUMBER] в рахунок погашення кредиту. В телефонному режимі вона повідомила працівника відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь про те, що не здійснювала жодних операцій зі своєї кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] з січня 2022 року, в тому числі й переказ коштів в сумі 24 000 грн, що відбувся 15.03.2023року. Працівник відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь порадив їй звернутися на гарячу лінію Відповідача для врегулювання питання несанкціонованої операції з карткового рахунку. В той же день 27.03.2023 р. вона зателефонувала на гарячу лінію АТ «Райффайзен Банк» за номером [NUMBER] та повідомила про несанкціоноване списання грошових коштів з кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] у сумі 24 000грн. Вона пояснила оператору гарячої лінії АТ «Райффайзен Банк» про те, що вона не здійснювала ніяких операцій щодо переведення коштів зі своєї кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] , тим більше мені на телефон не приходили ніяких смс-повідомлень, або дзвінків щодо підтвердження здійснення даної операції. Картку вона не губила, пін-код до картки та СVV-код нікому не повідомляла, пароль для входу в особистий кабінет інтернет банкінгу, окрім неї, ніхто не знає. Тобто дана операція щодо переказу коштів з її кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., яка відбулася 15.03.2023 р., відбулася без її відому та без підтвердження на її проведення. Працівником гарячої лінії АТ «Райффайзен Банк» було повідомлено, що її звернення зафіксовано та буде розглянуто на протязі доби. 28.03.2023 р. на свою ел.адресу potrebhuk@ukr.net вона отримала лист №81-23/2/11194 від Відповідача, з якого вбачається, що Відповідач відмовляє в поверненні коштів на її кредитну картку та перекладає відповідальність за збереження її даних, а від так і грошових коштів на її рахунку, саме на неї, не беручи до уваги, що операція щодо переказу коштів була несанкціонованою та проведеною без її підтвердження. З даного листа вбачається, що операція переказу коштів з її кредитної картки відбулася з використанням ПК та введенням коду 3D-Secure. Щоб хоч якось розібратися в ситуації вона вирішила перевірити історію відвідувань свого особистого кабінету інтернет банкінгу АТ «Райффайзен Банк» і виявила, що 15.03.2023 року (в день здійснення переказу коштів з її кредитної картки в сумі 24 000 грн) вона не здійснювала вхід в свій інтернет банкінг, що і є доказом того, що операцію з переказу коштів вона не здійснювала (копію виписки з історії відвідувань профілю додаю). З історії операцій з кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] їй стало відомо, що 15.03.2023 р. о 15:55 год. з кредитної картки «100 днів» № [NUMBER] було здійснено безготівковий платіж DRAY*FAVBET.UA DNIPRO у сумі 24 000 грн. 28.03.2023 року вона звернулася на гарячу лінію Департаменту Кіберполіції за номером 0800 505 170 щодо факту шахрайських дій та викрадення коштів з її банківської картки «100 днів» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., яка відбулася 15.03.2023 р. Дане звернення було зареєстроване за №286035 від 28.03.2023р. 29.03.2023 р. на свою ел.пошту вона отримала листа № П-1187/38/103-23 з Департаменту Кіберполіції Управління протидії кіберзлочинами в Одеській області в якому повідомлено про те, що матеріали її звернення №286035 направлено для розгляду та прийняття рішення про відкриття кримінального провадження передані до відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. 01.04.2023 р. слідчим слідчого відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУПН в Одеській області Шах Т.А. було зареєстроване кримінальне провадження № 12023162380000126 за ч.3 ст.190 КК України (копію Витягу з ЄРДР додаю). 02.04.2023 року вона визнана потерпілою стороною по даній кримінальній справі. 04.04.2023 р. вона звернулася до Відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів на її кредитну карту «100 дні» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., які було списано з моєї картки 15.03.2023 р. в ході проведення несанкціонованої операції з переказу коштів (копію вимоги надаю). Також в даній вимозі просила Відповідача повернути їй грошові кошти у розмірі 1198,24 грн, які були автоматично переведені 26.03.2023 року з її картки «Для виплат» № [NUMBER] на кредитну картку «100 днів» № [NUMBER] в рахунок погашення боргу. 04.04.2023 р. вона звернулася до Відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів на її кредитну карту «100 дні» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., які було списано з моєї картки 15.03.2023 р. в ході проведення несанкціонованої операції з переказу коштів (копію вимоги надаю). Також в даній вимозі просила Відповідача повернути їй грошові кошти у розмірі 1198,24 грн, які були автоматично переведені 26.03.2023 року з її картки «Для виплат» № [NUMBER] на кредитну картку «100 днів» № [NUMBER] в рахунок погашення боргу. Вона повторно повідомила Відповідача про те, що умов та правил надання банківських послуг не порушувала, жодній особі не повідомляв свій пін-код до картки та СVV-код, не передавала свою SIM-карту третім особам. Також не надавала розпорядження щодо списання грошових коштів зі своєї кредитної картки. Одразу, як тільки їй стало відомо про операцію щодо переказу коштів з кредитної картки, - ним було здійснено неодноразове звернення до Відповідача про незаконне списання невідомими особами грошових коштів: як до працівників відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь, так і на гарячу лінію АТ «Райффайзен Банк» та в чат-бот з свого особистого кабінету клієнта АТ «Райффайзен Банк». 17.04.2023 року під час відвідування відділення АТ «Райффайзен Банк» в смт. Овідіополь вона отримала письмове повідомлення №114/5-К-299472 з Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ «Райффайзен Банк», в якому їй відмовлено в поверненні грошових коштів та повідомлено про нарахування заборгованості за кредитним договором №010/6024/82/820106 у розмірі 22 766,65 грн. А 18.04.2023 р. вона отримала від Відповідача рекомендований листом (трек-номер 0101140374670) відповідь на свою Вимогу від 04.04.2023р. В даному листі від 05.04.2023р. №81-26-4/706 Відповідач повідомляє, що підрозділом АТ «Райффайзен Банк» було проведено перевірку відповідно до її повідомлень про несанкціоновану операцію з її кредитної картки та встановлено, що невстановлені особи, заволодівши даними для входу в систему «Райффайзен Онлайн» (далі-Система) здійснили вхід в її обліковий запис Системи та отримали реквізити платіжної картки. Та на сторонньому ресурсі DRAY*FAVBET.UA; Х; DNIPRO; UKR було проведено переказ коштів на суму 24000,00 грн з введенням всіх реквізитів картки та з підтвердженням одноразовим паролем, який надсилався на мобільний номер телефону, що був підключений до послуги 3D-Secure. Тобто Відповідач підтвердив, що дана операція була вчинена «невстановленою особою» заволодівши її даними. Незважаючи на цей факт, в цьому ж листі Відповідав вказує на те, що борг їй списати неможливо, а також неможливо припинити автоматичний переказ коштів з її картки «Для виплат» в рахунок погашення боргу на кредитній картці. Відповідно до Довідки про рух коштів на рахунку, сформованої за період з 01.03 по 08.05.2023, по рахунку № [NUMBER] («Картка для виплат» для зарахування пенсії), вбачається, що 23.03.2023 року їй надійшла пенсія у сумі 6 915,28 грн., з яких 26.03.2023 року Відповідач здійснив переказ грошових коштів у сумі 1 198,24 грн в рахунок погашення боргу на кредитній картці «100 днів» № [NUMBER] . Далі 24.04.2023 р. аналогічно вона отримала пенсію у розмірі 6915,28 грн, з яких Відповідач 26.04.2023 р. здійснив переказ грошових коштів у сумі 1 138,33 грн в рахунок погашення боргу на кредитній картці «100 днів» № [NUMBER] . Тобто загальна сума, списана з її «Картки для виплат» особовий рахунок № [NUMBER] в рахунок погашення боргу на кредитній картці «10 днів» становить 2 336,57 грн. Вказані перекази зазначені й у Довідці про рух коштів на особовому рахунку [NUMBER] (кредитна картка «100 днів»), сформованій 08.05.2023 р. Так як між нею та Відповідачем не досягнуто домовленостей щодо врегулювання даного спору, тому для захисту своїх прав вона змушена звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, просила зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», код ЄДРПОУ 14305909 повернути [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , безпідставно списані мого з карткового рахунку «100 днів» СКР [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) IBAN: [NUMBER] , відкритого в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», грошові кошти в сумі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) гривень, шляхом їх відновлення на картковому рахунку «100 днів» СКР [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), IBAN: [NUMBER] ; зобов`язати Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (код ЄДРПОУ 14305909) повернути [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , безпідставно переведені з карткового рахунку «Для виплат» [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) IBAN: [NUMBER] , відкритого в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», для зарахування пенсії, що відбулося в рахунок погашення кредитної картки в період з 26.03.2023р. по 12.06.2023р., грошові кошти у загальному розмірі 3417,99 гривень, шляхом їх відновлення на картковому рахунку «Для виплат» [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) IBAN: [NUMBER] ; Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (код ЄДРПОУ 14305909) на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] пеню у розмірі 1344,00 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Крім того. Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити задоволенні позову, у зв`язку із необгрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «Райффайзен Банк». 15.03.2023 року, з платіжної картки № [NUMBER] , якою користувався позивач [PERSON] були списані грошові кошти у сумі 24000,00 грн. Вказане також підтверджується довідкою про рух коштів на рахунку . (а.с.10) 26.03.2023 року Відповідач зробив автоматичний переказ коштів у сумі 1198,24 грн з картки позивача "Для виплат" № [NUMBER] на кредитку картку «100 днів» № [NUMBER] в рахунок погашення кредиту. 28.03.2023 р. на свою ел.адресу potrebhuk@ukr.net позивач отримала лист №81-23/2/11194 від Відповідача, з якого вбачається, що Відповідач відмовляє в поверненні коштів на її кредитну картку та перекладає відповідальність за збереження її даних, а від так і грошових коштів на її рахунку, саме на неї, не беручи до уваги, що операція щодо переказу коштів була несанкціонованою та проведеною без її підтвердження. З даного листа вбачається, що операція переказу коштів з її кредитної картки відбулася з використанням ПК та введенням коду 3D-Secure. 28.03.2023 року [PERSON] звернулася на гарячу лінію Департаменту Кіберполіції за номером 0800 505 170 щодо факту шахрайських дій та викрадення коштів з її банківської картки «100 днів» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., яка відбулася 15.03.2023 р. Дане звернення було зареєстроване за №286035 від 28.03.2023р. 29.03.2023 р. на свою ел.пошту [PERSON] отримала листа № П-1187/38/103-23 з Департаменту Кіберполіції Управління протидії кіберзлочинами в Одеській області в якому повідомлено про те, що матеріали її звернення №286035 направлено для розгляду та прийняття рішення про відкриття кримінального провадження передані до відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. 01.04.2023 р. слідчим слідчого відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУПН в Одеській області Шах Т.А. було зареєстроване кримінальне провадження № 12023162380000126 за ч.3 ст.190 КК України. 04.04.2023 р. [PERSON] звернулася до Відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів на її кредитну карту «100 дні» № [NUMBER] у сумі 24 000 грн., які було списано з її картки 15.03.2023 р. в ході проведення несанкціонованої операції з переказу коштів. Також в даній вимозі просила Відповідача повернути їй грошові кошти у розмірі 1198,24 грн, які були автоматично переведені 26.03.2023 року з її картки «Для виплат» № [NUMBER] на кредитну картку «100 днів» № [NUMBER] в рахунок погашення боргу. Листом від 05.04.2023р. №81-26-4/706 Відповідач повідомляє, що підрозділом АТ «Райффайзен Банк» було проведено перевірку відповідно до її повідомлень про несанкціоновану операцію з її кредитної картки та встановлено, що невстановлені особи, заволодівши даними для входу в систему «Райффайзен Онлайн» (далі-Система) здійснили вхід в її обліковий запис Системи та отримали реквізити платіжної картки. Та на сторонньому ресурсі DRAY*FAVBET.UA; Х; DNIPRO; UKR було проведено переказ коштів на суму 24000,00 грн з введенням всіх реквізитів картки та з підтвердженням одноразовим паролем, який надсилався на мобільний номер телефону, що був підключений до послуги 3D-Secure. Тобто Відповідач підтвердив, що дана операція була вчинена «невстановленою особою» заволодівши її даними. Незважаючи на цей факт, в цьому ж листі Відповідав вказує на те, що борг їй списати неможливо, а також неможливо припинити автоматичний переказ коштів з її картки «Для виплат» в рахунок погашення боргу на кредитній картці. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Тобто тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків. Положенням ст.1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення N 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 (далі - Положення N 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення N 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення N 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення N 705). Пунктами 7, 8 розділу VI Положення N 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення N 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі N 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі N 127/23496/15-ц (касаційне провадження N 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України "Про звернення громадян" (пункт 10 розділу VI Положення N 705). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (стаття 3 ЦПК України). Згідно зі статтею 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI "Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року N 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15: «…не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника». Крім того, згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам статей 76, 81 ЦПК України. Також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року у справі N 699/16-ц (провадження N 61-16504св18) та від 05.12.2018 року у справі N 754/15020/15-ц (провадження N 61-22283св18) зроблено висновок, що "користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі N 6-71цс15 та в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі N 489/1649/17. Отже, доводи позивача про те, що він жодним чином не порушував умови договору про обслуговування карткового рахунку, негайно повідомив обслуговуючий банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунку, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, звернутися з офіційною письмовою вимогою про повернення коштів в обслуговуючий банк знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову в частині повернення безпідставно списані з карткового рахунку грошові кошти в сумі 24000,00 грн. Крім того, у зв`язку із задоволенням вимоги позивача щодо повернення безпідставно списані з карткового рахунку грошові кошти в сумі 24000,00 грн., тому підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині повернення [PERSON] , безпідставно переведені з карткового рахунку «Для виплат» [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) IBAN: [NUMBER] , відкритого в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», для зарахування пенсії, що відбулося в рахунок погашення кредитної картки в період з 26.03.2023р. по 12.06.2023р., грошові кошти у загальному розмірі 3417,99 гривень, та вимоги щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] пеню у розмірі 1344,00 гривень. Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення, тощо.).

Outcome: partial