Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

21.07.2023р. позивач звернувся до суду з позовом ТОВ «Вердикт Капітал», ДП «Національні інформаційні системи» треті особи: [PERSON] , [PERSON] , а саме: -Визнати право власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на автомобіль марки "HONDA", моделі "ACCORD", 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , та припинити дію обтяження даного майна у вигляді у вигляді застави рухомого майна боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на автомобіль легковий, Honda Аccord 2.0, 2006 року випуску, Номер об`єкта: JHMCL76806C213828, Номер державної реєстрації: [NUMBER] , від 07 грудня 2018р. за номером обтяження 17205030. -Встановити юридичний факт: «надання ТОВ «Вердикт Капітал» ЄДРПОУ36799749 до ДП «Національні інформаційні системи» ЄДРПОУ 39787008 у заяві про накладання обтяження рухомого майна, у вигляді застави рухомого майна боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на автомобіль легковий, Honda Аccord 2.0, 2006 року випуску, Номер об`єкта: [NUMBER] , Номер державної реєстрації: [NUMBER] , від 07 грудня 2018р. недостовірної інформації про актуального власника майна та актуальний державний номер об`єкту обтяження автомобіля легкового, Honda Аccord 2.0, 2006 року випуску, Номер об`єкта JHMCL76806C213828. -Зобов`язати Державне Підприємство «Національні інформаційні системи» ЄДРПОУ 39787008 усунути перешкоди у користуванні власністю [PERSON] , шляхом реєстрації припинення, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, обтяження рухомого майна у вигляді застави рухомого майна боржника [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на автомобіль легковий, Honda Аccord 2.0, 2006 року випуску, Номер об`єкта: JHMCL76806C213828, Номер державної реєстрації: [NUMBER] , внесеного державним реєстратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Кондратюк Наталією Сергіївною від 07 грудня 2018р. за номером обтяження 17205030. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 07.12.2018 року реєстратором ДП «Національні інформаційні системи» Кондратюк Наталією Сергіївною було зареєстровано приватне обтяження (застава рухомого майна) за № 17205030, яким накладено заборону відчуження. Об`єктом обтяження за № 17205030 є автомобіль легковий, Honda Аccord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . Боржником за обтяженням є [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] . Документом-підставою реєстрації обтяження є договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 951/к, виданий: 09.11.2018, видавник: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., реєстраційний номер 662. Позивачем зазначено, що вважає, що цей арешт безпідставно обмежує право власності чинного власника [PERSON] . Позивач відкрито придбав спірний автомобіль і поставив його на облік на своє ім`я. При цьому автомобілю був присвоєний державний номерний знак [NUMBER] . Право власності позивача, підтверджується виданим на його ім`я свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого та зареєстрованого ТСЦ 3245 23.05.2019 року за реєстраційним номером автомобіля - [NUMBER] , 2006 року випуску, марки «HONDA», моделі «ACCORD», номер шасі [NUMBER] . У позовній заяві зазначено, що між позивачем і відповідачем немає жодних договірних зобов`язань, або обов`язку відповідача забезпечити виконання зобов`язання, як третьої особи перед обтяжувачем, що виключає можливість накладення приватного обтяження на його рухоме майно. Як вбачається з витягу на момент внесення запису про обтяження майна власником Honda був [PERSON] (з 06.12.2014р.), у якого позивач 28.05.2019р., придбав даний автомобіль Honda. При цьому номерним знаком Honda , що перебував у власності [PERSON] був д.н.з. « [NUMBER] ». Тобто, на момент внесення запису про обтяження, легковий автомобіль із зазначеним у внесеному обтяженні державним номерним знаком взагалі не перебував на обліку. Позивачем вказано, що [PERSON] також придбав автомобіль не у боржника [PERSON] , а у [PERSON] який був власником аж з 07.06.2014р. Таким чином, державний реєстратор 07.12.2018р. наклала обтяження на майно, яке на той час (вже 4,5 роки) не належало боржнику. Позовна заява також обґрунтована тим, що оскільки станом на 07.06.2014р. будь-які обтяження щодо автомобіля Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , Номер об`єкта: [NUMBER] належного на той момент [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) були відсутні, то наступні власники - [PERSON] , [PERSON] , та позивач усі є добросовісними набувачами які набули право власності на даний автомобіль без його обтяжень. Те, що на момент відчуження [PERSON] автомобіля обтяження автомобіля були відсутні, підтверджується, крім даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна, ще й Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 15.05.2014р., наявним в ЄРСР, відповідно до якого було скасовано заборону на відчуження автомобіля «HONDA», моделі «ACCORD» д.н.з. [NUMBER] . Виходячи із даних ЄРСР дане рішення не скасоване, і на момент зняття автомобіля «HONDA», моделі «ACCORD» д.н.з. [NUMBER] з обліку [PERSON] набрало законної сили. Відповідно, автомобіль «HONDA», моделі «ACCORD» д.н.з. [NUMBER] 07.06.2014 р. був знятий з обліку та відчужений правомірно. Позовна заява мотивована тим, що на даний час позивач виявив обтяження за серійним (VIN) номером [NUMBER] , що співпадає з відповідним номером автомобіля «HONDA», моделі «ACCORD» належного позивачу. В зв`язку із цим позивач вважає, що це обтяження безпосередньо впливає на реалізацію позивачем права розпорядження належним йому майном. Існування накладеного обтяження майна порушує Конституційне право позивача передбачене статтею 41 Конституції України, яка встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, та аналогічного змісту норму - частину 1 статті 321 ЦК України. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 15.08.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача 2 позов не визнав, зазначив, що в силу вимог Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року, вилучення спірного запису, як приватного обтяження, можливе шляхом подання обтяжувачем електронної заяви до ДП «НАІС» або паперової заяви до державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса добровільно або на виконання рішення суду. ДП «НАІС», як Реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах передбачених чинним законодавством України. Закон покладає відповідальність за достовірність відомостей в заяві на обтяжувача. Крім того зазначено, що єдиним належним суб`єктом, на якого законом покладено обов`язок щодо здійснення реєстрації відомостей про припинення/змін обтяження є обтяжувач (в даному випадку це ТОВ «Вердикт Капітал». 25.08.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача 1 заявив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог заявлених [PERSON] , оскільки станом на час придбання позивачем - [PERSON] транспортного засобу 23.05.2019 року в ДРОРМ належним чином було зареєстроване обтяження Заставодержателем - ТОВ «Вердикт Капітал», а саме: з 07.12.2018 року до 07.12.2023 року, у зв`язку з чим, позивач - [PERSON] не є добросовісним набувачем рухомого майна (автомобіля), яке перебуває в заставі - ТОВ «Вердикт Капітал», при цьому, згоди на відчуження наведеного рухомого майна позичальнику - боржнику не надавали, а ні первісні кредитори та Заставодержателі, а не новий кредитор і Заставодержатель. Треті особи [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явилися, свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 23.05.2019 року позивач [PERSON] є власником автомобіля Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, вказує, що між позивачем і відповідачем немає жодних договірних зобов`язань, або обов`язку відповідача забезпечити виконання зобов`язання, як третьої особи перед обтяжувачем, що виключає можливість накладення приватного обтяження на його рухоме майно. Як вбачається з витягу, на момент внесення запису про обтяження майна власником Honda був [PERSON] (з 06.12.2014р.), у якого позивач 28.05.2019 р., придбав даний автомобіль Honda. При цьому, номерним знаком Honda , що перебував у власності [PERSON] був д.н.з. « [NUMBER] ». Тобто, на момент внесення запису про обтяження, легковий автомобіль із зазначеним у внесеному обтяженні державним номерним знаком взагалі не перебував на обліку. Як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна долученого до позовної заяви № 78057148 від 11.02.2022 року 14:13:54 на транспортний засіб Honda Accord 2.0, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , з 07.12.2018 16:10:10 за № 17205030 реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Кондратюк Наталією Сергіївною зареєстровано обтяження, застава рухомого майна, заборона відчуження на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 951/К виданий: 09.11.2018, видавник: ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Юдіним М.А., реєстраційний №662, боржник [PERSON] (код [NUMBER] , [ADDRESS] ), розмір основного зобов`язання 1346840,77 грн., строк виконання зобов`язання 07.12.2023, термін дії : 07.12.2023, обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Таким чином, станом на час придбання позивачем транспортного засобу 23.05.2019 року діяло вказане обтяження до 07.12.2018 до 07.12.2023 року. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19) та від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження № 61-19810св19). Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Як вбачається з матеріалів справи, суб`єктом звернення із заявою про припинення обтяження і виключення запису з ДРОРМ є лише Обтяжувач - ТОВ «Вердикт Капітал», а не як вказує позивач - ДП «Національні інформаційні системи». Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року в справі № 333/6700/15-ц (провадження № 61-2859св18), від 11 вересня 2019 року в справі № 573/1105/17 (провадження № 61-29747св18), від 25 листопада 2019 року в справі № 757/17150/17-ц (провадження № 64-45097св18), від 18 грудня 2019 року в справі № 619/4033/18 (провадження № 61-16542св19) та від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження № 61-19810св19). Під час розгляду цієї справи встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу від 28 травня 2019 року № 3245/2019/1486774 застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а позиція позивача про те, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження та наявність обтяження перешкоджає позивачу реалізувати свої права як власника майна є неправильним, оскільки законодавець пов`язує наявність запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна саме на момент відчуження майна, а не на момент реєстрації права власності на нього. З огляду на вказане суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки на час відчуження автомобіля, застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На підставі викладеного та

Outcome: partial