Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 03.09.2014 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що не дозволяє їм продовжувати спільне проживання та виховання дитини. На даний час спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам всієї сім`ї. Просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2033. 23.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 03.09.2014 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.09.2014. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.2016. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073,60 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: approved