Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] складала декілька заповітів, відповідно до одного з яких зазначений житловий будинок заповіла в рівних частинах відповідачу у цій справі [PERSON] та своїй онуці [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої є позивач та відповідачі у справі, як діти спадкодавця. Відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. 17 травня 2021 року позивач з відповідачем [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий житловий будинок із господарськими спорудами переходять у власність позивачу. Вказуючи, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 18 липня 2023 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а. с. 62). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 70, 71) та оголошеннями про виклик до суду (а. с. 67, 68), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи (а. с. 73). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 14) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги села Синявка за 2021 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 28). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 29). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» зі сходами «а», загальною площею 56,4 кв. м, житловою площею 36,5 кв. м, літня кухня «Б-1», сарай «б», сарай «В-1», вбиральня «Г», огорожа «1», колодязь «2» (а. с. 24-26). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач (а. с. 17, 18) та відповідачі є дочками спадкодавця [PERSON] і належать до спадкоємців першої черги за законом. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (а. с. 16). За життя [PERSON] склала декілька заповітів щодо належного їй майна. Відповідно до заповіту, посвідченого Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області 22 березня 2000 року за № 29, [PERSON] житловий будинок в селі Синявка Турійського району Волинської області на приватизованій земельній ділянці 0,85 га заповіла в рівних частинах своїй дочці [PERSON] та онуці [PERSON] (а. с. 46). Вказаний заповіт не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після смерті [PERSON] не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 43-44, 50-60). Спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON] відповідно до положень частини першої статті 1273 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 40 на звороті, 41 на звороті). Позивач та відповідач [PERSON] у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 40, 41), а 17 травня 2021 року, як спадкоємці першої черги за законом, уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] перейшов у спадщину дочці спадкодавця - позивачу [PERSON] (а. с. 19-20). 20 квітня 2023 року державний нотаріус Першої Луцької державної нотаріальної контори Ковальчук Т.Б. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний спадковий житловий будинок, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 21). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 21/2018 до майна померлої [PERSON] (а. с. 40-60). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно, що є предметом цього спору. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок - по 536 гривень 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та

Outcome: approved