Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: поділити майно, що належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та визнати право власності за [PERSON] на: 1/2 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку було оформлено на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2017 року, засвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І.; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначено наступне. 17.07.2015 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 159. Відповідно до рішення судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденка С.І. від 16.12.2022 (справа № 214/5814/22) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення набрало законної сили. За час перебування у шлюбі, позивач разом з відповідачем вели спільне господарство та мали спільний бюджет. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . 04.11.2017 року подружжя придбало двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу номер 4041 (бланки НМХ 126579, НМХ 126580), виданий 04.11.2017 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. Номер запису про право власності: 23187229. За домовленості між чоловіком та дружиною повна частка на квартиру зареєстрована на [PERSON] . Оскільки нерухоме майно придбано ними в період перебування в шлюбних стосунках, вказані обставини визначають статус вказаної квартири, як спільної сумісної власності із рівністю їх часток з огляду на порядок володіння та користування житловим приміщенням, який склався між ними в період сумісного проживання в шлюбі в цій квартирі. У зв`язку з погіршенням стосунків між [PERSON] та [PERSON] , особливо після розірвання шлюбу, останній почав неодноразово погрожувати, що як власник виселить [PERSON] разом з їх спільною дитиною [PERSON] , з квартири [ADDRESS] , в якій ті зареєстровані, з метою її подальшого продажу третій особі. Оскільки їх частки не виділені, що виключає можливість реєстрації права власності на половину спірної квартири, [PERSON] позбавлена можливості на свій розсуд розпоряджатись своєю часткою спірного майна, через що вимушена звернутися до суду з даним позовом. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. Так, відповідно до ст.60 СК України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а в разі неподільності - присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано ст. 71 СК України. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В даному конкретному випадку, спірна квартира придбана як і ремонт здійснений - за спільні кошти подружжя. Шлюбний договір між подружжям не укладався. Жодні домовленості між подружжям з приводу часток поділу часток на майно відсутні. Таким чином, враховуючи обставин придбання спірної квартири в період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі, відсутність будь-якої домовленості між співвласниками нерухомого майна щодо його поділу з відступленням від рівності часток - така квартира є спільною сумісною власністю та частки кожного із співвласників є рівними та становлять по 1/2 за кожним. Позивачка та її представник у судовому засіданні 13 липня 2023 року погодилися на заочний розгляд справи, 19 вересня 2023 року в судове засідання не з`явились, представник позивачки подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с. 12), свідоцтво про народження (а.с. 13), рішення (а.с. 14), інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 19), технічний паспорт (а.с. 34), договір купівлі продажу (а.с. 35-36), звіт про оцінку майна (а.с.72-86). Суд,

Outcome: approved