Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 235 342,62 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до кредитного договору №1/1748795, укладеного 06.09.2013 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] , як позичальником, останній отримав кредит у розмірі 138 996,48 грн. на придбання транспортного засобу: автомобіля марки Renault, модель Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9% річних строком користування з 06.09.2013 року по 05.09.2016 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та проценти у повному обсязі в порядку та строки, передбачені договором. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору 06.09.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір застави №Z1/1748795, за умовами якого відповідач надав у приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Renault, модель Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 30 жовтня 2015 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Позика" було укладено договір відступлення права вимоги №10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1/1748795 від 06.09.2013 року перейшло до позивача. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором і станом на 12.07.2017 року має заборгованість у розмірі 235 342,62 грн., яка складається з наступного: 42 471,23 грн. сума залишку за кредитом; 57 870,66 грн. сума простроченого основного боргу за кредитом; 883,28 грн. сума нарахованих процентів; 14 970,58 грн. сума прострочених процентів; 108 966,21 грн. - сума інфляції; 10 180,66 грн. 3% річних. 02 листопада 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалене заочне рішення по цивільній справі № 185/5911/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» задоволені, а саме: стягнуто з [PERSON] (ідент. номер [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634) заборгованість за кредитним договором №1/1748795 від 06.09.2013 року станом на 12.07.2017 року в розмірі 235 342 (двісті тридцять п`ять тисяч триста сорок дві) грн. 62 коп., яка складається з наступного: 42 471 (сорок дві тисячі чотириста сімдесят одна) грн. 23 коп. сума залишку за кредитом; 57 870 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот сімдесят) грн. 66 коп. сума простроченого основного боргу за кредитом; 883 (вісімсот вісімдесят три) грн. 28 коп. сума нарахованих процентів; 14 970 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 58 коп. сума прострочених процентів; 108 966 (сто вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 21 коп. - сума інфляції; 10 180 (десять тисяч сто вісімдесят) грн. 66 коп. 3% річних; стягнуто з [PERSON] (ідент. номер [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Позика» (код ЄДРПОУ 39493634) понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 3 530 (три тисячі п`ятсот тридцять) грн. 14 коп. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2021 року скасоване заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості, розгляд справи призначено у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 вересня 2013 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/1748795. Відповідно до умов кредитного договору банк надає [PERSON] грошові кошти в розмірі 138 996,48 грн. строком користування з 06.09.2013 року по 05.09.2016 року зі сплатою 11,9 % річних на придбання транспортного засобу: автомобіля марки Renault, модель Megane, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін до 11 числа кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за договором.\~ Погашення нарахованих процентів, згідно з п.1.3.1 кредитного договору відбувається щомісячно в\~розмірі 11,90 % річних за користування кредитом, починаючи з дня списання коштів з позичкового рахунку відповідача до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору, відповідач зобов`язався сплачувати щомісячно винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту, зазначеного п. 1.1.1 Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України сторони уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, тому ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. При укладенні кредитного договору відповідач [PERSON] був ознайомлений з умовами, графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунком вартості супутніх послуг, про що свідчить його підпис. 30 жовтня 2015 року між ПАТ "Креді Агріколь Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Позика" було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №1/1748795 від 06.09.2013 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Позика». \~ \~ \~ \~ Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~ За таких обставин судом встановлено, що до позивача на законних підставах перейшло право вимоги за кредитним договором №1/1748795 від 06.09.2013 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог надано розрахунок заборгованості, яка склалась у позичальника [PERSON] за кредитним договором №1/1748795 від 06.09.2013 року. Згідно вказаного розрахунку розмір заборгованості станом на 12.07.2017 року складає 235 342,62 грн., яка складається з наступного: 42 471,23 грн. сума залишку за кредитом; 57 870,66 грн. сума простроченого основного боргу за кредитом; 883,28 грн. сума нарахованих процентів; 14 970,58 грн. сума прострочених процентів; 108 966,21 грн. - сума інфляції; 10 180,66 грн. 3% річних. Зазначений розрахунок заборгованості сумніву не підпадає, а відповідачем, у свою чергу, не надано для спростування розрахунку заборгованості жодних належних та допустимих доказів. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843702/ed_2014_02_11/pravo1/T030435.html?pravo=1#843702" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">стаття 629 ЦК\~України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved