Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі адвоката Ткаченка Д.С., звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , (прізвище змінено на [PERSON] , на підставі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , про що їй стало відомо з листа № 105/02-14 від 10.02.2023 року Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, отриманого у лютому 2023 року. Вона, ще до смерті діда, а саме [INFO] , виїхала з території України до Чехії для постійного проживання та працевлаштування, до цього отримавши візу з терміном дії з 30.06.2021 року по 26.1.2.2021 року, а 28.07.2021 року , перебуваючи у Чехії, отримала вид на проживання з терміном дії з 28.07.2021 року до 27.07.2023 року та на час смерті діда, постійно знаходилася у Чехії. 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 було введено воєнний стан, який продовжується по теперішній час. Масові ракетні удари РФ, численні терористичні акти та війна, стали обставинами непереборної сили, істотними та об`єктивними труднощами пропуску строку для прийняття спадщини, які позбавили її можливості приїхати до України, що є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті діда. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці. Ухвалою суду від 03.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. 13.03.2023 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому відповідачі просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] за його безпідставністю, оскільки позивачка взагалі ніколи не спілкувалася ні з дідом під час його життя, ні з їх родиною, про смерть діда позивачка була обізнана, до нотаріальної контори не зверталася, а ті обставини, на які посилається [PERSON] як на поважні, щодо причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, не є поважними та підставами для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. 29.03.2023 року від представника позивачки [PERSON] -адвоката Ткаченка Д.С. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій адвокат просив задовольнити позов [PERSON] з підстав, які зазначені у позовній заяві. Ухвалою суду від 08.05.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, направивши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, за участі її представника-адвоката Ткаченка Д.С., позов підтримала з підстав, які зазначені у позові ( а.с. 111). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Ткаченко Д.С. підтримав заявлені позовні вимоги позивача з підстав, які зазначені у позові та просив позов задовольнити. Також суду пояснив, що померлий [PERSON] був дідом позивачки, а [PERSON] є спадкоємицею після його смерті за правом представлення, після смерті її батька. Про смерть діда, [PERSON] стало відомо чи в день його смерті, чи на наступний день, точно сказати не може, їй хтось повідомив. Про існування спадкового майна [PERSON] не була обізнана, про наявність спадкового майна їй стало відомо лише з листа нотаріальної контори, після чого позивачка майже відразу звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши строк для прийняття спадщини на незначний час. За життя діда, вона спілкувалася з ним лише по телефону, чи є у діда майно, їй не було відомо. Відповідачі, звертаючись з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріальної контори, не повідомили нотаріуса, що [PERSON] є також спадкоємицею, що є підставою для поновлення строку для прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна у спадкодавця, є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, на той час існувала законодавча невизначеність щодо строків прийняття спадщини через введення в дію воєнного стану в Україні, що є також поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] перебувала поза межами держави Україна та не могла приїхати в Україну, кордони у цей час закриті не були. [PERSON] не направляла до нотаріальної контори чи будь-якого нотаріуса письмову заяву про прийняття спадщини, до консельства України у Чехії з заявою про прийняття спадщини також не зверталася. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суду пояснила, що вона є дружиною померлого [PERSON] , а позивачка його онукою. Позивачка [PERSON] , за життя [PERSON] , ніколи з ним не спілкувалася, ніколи не мала номеру його телефону, крім того, ніколи не спілкувалкася з їх родиною, де і з ким вона проживала, їм взагалі не було відомо. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоч про смерть [PERSON] їй було відомо, що встановлено у судовому зхасіданні, а введення в Україні воєнного стану не було перепоною для подачі заяви про прийняття спадщини. Інші обставини, на які посилається [PERSON] як на поважність причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, не є поважними, тому просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила залишити їх без задоволення. Суду пояснила, що коли вона зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , повідомляла про наявність онуки у померлого, але працівники нотаріальної контори сказали, що її не треба зазначати як особу, яка є спадкоємицею. [PERSON] , є повнолітньою, про смерть діда була обізнана і їй нічого не заважало звернутися до нотаріальної контори або до консульства з заявою про прийняття спадщини протягом 10 місяців після смерті діда. Також вона могла отримати консульстацію у адвоката, бо у теперішній час [PERSON] перебуває у Чехії, але знайшла спосіб знайти адвоката та укласти з ним угоду. [PERSON] ніколи не спілкувалася з дідом, де вона знаходилася, їх родині відомо не було, у них та [PERSON] не було номерів телефонів кожного, в тому числі і [PERSON] , але зараз вона претендує на спадщину. [PERSON] ніколи і нічим не допомагала діду- ні доглядом, ні матеріально, а також не допомагала і витратами на поховання. Та обставина, про яку зазначила [PERSON] , а саме що вона не знала про наявність спадкового майна, не є поважною причиною пропуску подання заяви для прийняття спадщини. Просила відмовити [PERSON] у позові. Представник Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с 32,67). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , про що заведено спадкову справу № 12-2023 від 27.01.2023 року. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом та, відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно зі\~ ст.\~1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі\~ст.\~1269\~ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, \~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3\~ст.1272 вказаного Кодексу,\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст. 1270\~ЦК України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. [PERSON] , який є дідом позивача [PERSON] , помер [INFO] . З 24 лютого 2022 року, відповідно до\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено\~режим воєнного стану. 28.02.2022 року прийнято Постанову Кабінету міністрів України про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану\~ №164 та Наказом Міністерства юстиції України від 11.03. 2022 року № 1118/5 затверджено зміни до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату, який набрав чинності 19.03.2022 року, також внесено зміни до\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5,\~відповідно до яких: ?в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини; ?в умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу; ?забороняється видача свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі. Через прийняття\~ змін та\~Наказу Міністерства юстиції України від 11.03.2022\~року, постанови \~КМУ від 24.06.2022 року , 11.07.2022 року, МЮУ надало роз`яснення, що за загальним правилом, строк прийняття спадщини становить\~6\~місяців із\~дня її\~відкриття,\~проте з урахуванням вищезгаданих змін, перебіг строку для прийняття\~спадщини або відмови від її прийняття\~зупиняється на час дії воєнного стану,\~але не більше ніж на 4 місяці. Отже строк для подачі заяви про прийняття спадщини було визначено у 10 місяців. [PERSON] , який є дідом позивача [PERSON] , помер [INFO] . 16.02.2023 року [PERSON] звернулася до Восьмої державної нотаріальної контори з заявою про те, що буде звертатися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після полмелого [PERSON] , просила не видавати свідоцтво про право на спадщину іншим особам ( а.с.78). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача-адвокат Ткаченко Д.С., про смерть діда [PERSON] , [PERSON] стало відомо чи в день його смерті, чи на наступний день, точно сказати не може, їй хтось повідомив. Про існування спадкового майна [PERSON] не була обізнана, про наявність спадкового майна їй стало відомо лише з листа нотаріальної контори, після чого позивачка майже відразу звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши строк для прийняття спадщини на незначний час. Необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна у спадкодавця, є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З такими\~доводами представника\~позивача суд\~не погоджується,\~оскільки,\~як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Факт проживання позивача за межами України, сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою. Крім того, вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на дипломатичні представництва України. На консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном у Чехії, позивачка не надала. Зазначений висновок суду повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові у справі\~№ 589/1863/13-ц. Разом з цим, у\~п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13\~зазначено, що судами\~не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця. Саме по собі проживання спадкоємців за межами України, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємці не позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права\~шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку. Відповідно до пункту 3.5 глави 10 Порядку № 296/5 якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та\~необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином\~(справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Окрім цього, згідно з підпунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем,\~має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Таким чином у спадкоємця, який перебуває за межами країни є можливість: ?звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України, яке виконує консульські функції; ?подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку. Вказане узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21), від 08 червня 2022 року в справі № 571/731/21, від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19 (провадження № 61-11828св21, ЄДРСРУ № 104942482); від 14.11.2022 року у справі № 148/1923/20, провадження № 61-3145св22. Таким чином, оскільки позивачці достеменно було відомо про смерть діда [PERSON] , а необізнаність про наявність спадкового майна у [PERSON] , не перешкоджала позивачці реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, проте вона цього не зробила при відсутності поважних причин, які би перешкоджали подачі відповідної заяви до нотаріуса, а ті причини, на які посилається позивачка та її представник-адвокат як поважні для визначення додатково строку для прийняття, не є поважними, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] та визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після померлого діда [PERSON] , а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed