Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Бусахіна О.С., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 10\~червня 1995\~року між\~позивачем та\~відповідачем укладений\~шлюб,\~зареєстрований Снігурівським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Баштанському\~районі Миколаївській\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса). Від шлюбу дітей не мають. З 2014 року подружжя припинили спільне проживання та ведення спільного гсоподарства, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю, через що виникають постійні сварки. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача згідно поданої письмової заяви просив справу слухати у за відсутності позивача та її представника, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. В разі неявки відповідача заперечень щодо ухвалення заочного рішення не має. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 10 червня 1995 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 67, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 13 липня 2023 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 8). З 2014 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Від шлюбу дітей не мають. Відповідачка відмовляється посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС. За звернення позивача до Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 13 липня 2023 року позивачу надано письмове роз"яснення про те, що у зв"язку з неявкою другого з подружжя та відсутності нотаріально засвідченої довіреності для подання заяви про розірвання шлюбу, відділ не може прийняти його заяву про розірвання шлюбу (а.с. 9). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~1073,60\~грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved