Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на 5/8 часток квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що в 1984 році помер батько позивача, після смерті якого починаючи з 1987 року мати почала проживати з [PERSON] та в грудні 1987 року уклала шлюб. В 2004 році отримано свідоцтво про право власності на квартиру в рівних частках в [ADDRESS] . Починаючи з 2015 року [PERSON] почала допомагати своїй матері та вітчиму по господарству через їх похилий вік та поганий стан здоров`я. Вказує, що спочатку допомога обмежувалась закупівлею [PERSON] та [PERSON] продуктів харчування, ліків, прибирань. Однак, враховуючи той факт що мати - [PERSON] досить часто хворіла, не могла самостійно пересуватися. Вітчим - [PERSON] також хворів, а тому йому також дуже тяжко було пересувався самостійно. Враховуючи вказані факти після декількох місяців надання допомоги, [PERSON] починаючи з січня 2016 року почала спільно з ними проживати за адресою: [ADDRESS] , оскільки мати та вітчим самостійно не могли себе обслуговувати. Після смерті матері [PERSON] [INFO] , [PERSON] продовжила проживати із [PERSON] , якого вважала його своїм батьком, оскільки він завжди був поруч. Тому, продовжили вести спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач постійно оплачувала комунальні платежі, прибирала будинок, купувала продукти харчування та їжу для себе та для вітчима, допомагала в оформленні необхідних померлому документів, турбувалася про [PERSON] , неодноразово ходила з ним в лікарню, супроводжувала його по необхідним справам. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на 5/8 часток квартири [ADDRESS] . Право власності на вказану частку квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2004 року (1/2 частки квартири) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2021 року (1/8 частки квартири). Позивач, вважаючи себе спадкоємцем четвертої черги, звернулася до Кропивницької міської нотаріальної контори № 2 із заявою для оформлення спадщини. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2510/02-31 від 23.12.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/8 часток квартири [ADDRESS] та повідомлено, що для здійснення спадкування за четвертою чергою спадкоємців за законом [PERSON] необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За вказаного позивач змушена звернутись до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які представником позивача усунуто. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.07.2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Відповідно до\~ухвал Кіровського\~районного суду\~м.\~Кіровограда від\~18.10.2022\~року позов\~в частині\~вимог до\~ [PERSON] про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~та визнання\~права власності\~на спадкове\~майно залишено\~без розгляду,\~залучено до\~участі в\~справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та витребувано у Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії спадкових справ та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт. 15.11.2022 року на виконання вимог ухвали суду Кропивницька міська державна нотаріальна конторі № 2 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) через канцелярію суду надала витребувані документи. 08.12.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити, після оголошеної перерви через канцелярію суду подали заяву щодо розгляду справи у їх відсутності, вимоги просили задовольнити. Відповідач, його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористались. В судове засідання третя особа не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, правом подачі письмових пояснень також не скористався. Допитана в судовому засіданні свідок, зі сторони позивача, [PERSON] підтвердила факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом з`ясовано, що 11.12.1987 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис № 2980 Центральним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. 26.03.2004 року Кіровоградською міською радою видано свідоцтво про право власності на житло [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] в рівних частках на житлову квартиру в [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , про що 07.07.2017 року зроблено відповідний актовий запис N1763 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 10.02.2021 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, донька [PERSON] - [PERSON] успадкувала 1/4 частку у спадщині, син померлої [PERSON] - [PERSON] успадкував 1/4 частку у спадщині, чоловік [PERSON] - [PERSON] успадкував 1/4 частку у спадщині та онук [PERSON] за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] успадкував також 1/4 частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 1/2 частки квартири під номером [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири [ADDRESS] кожному. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 31.05.2021 року зроблено відповідний актовий запис № 1908 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 5/8 часток квартири [ADDRESS] . Право власності на вказану частку квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2004 року (1/2 частки квартири) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2021 року (1/8 частки квартири). 23.12.2021 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. від 23.12.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 5/8 часток квартири під номером [ADDRESS] , оскільки не надано для оформлення спадщини рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (глава 10 розділу II) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (ст. 68 ЗУ «Про нотаріат», пп. 4.14 п. 4 глави. 10 розділу II Порядку). Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (пп. 4.4. п. 4 глави 10 розділу II Порядку). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. З наданих до суду доказів вбачається, що позивач та [PERSON] (вітчим) спільно проживали за адресою [ADDRESS] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Вказані обставини також підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на спадщину після смерті [PERSON] . За таких обставин, враховуючи доведеність юридичного факту, що має значення, а саме, факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за адресою [ADDRESS] однією сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.ст. 317, 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правилами ст.\~392\~ЦК України передбачена можливість власника майна пред`явити позов про визнання його права власності якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вже зазначалась, постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Сибірцевої О.В. від 23.12.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на 5/8 часток квартири під номером [ADDRESS] , оскільки не надано для оформлення спадщини рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд вважає, що вимоги про визнання права власності за позивачем задоволенні не можуть бути. В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Outcome: partial