Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що 10 січня 2020 року до управління соціального захисту населення Хорольської РДА (далі - Управління) подано заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг [PERSON] . До заяви додано Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі- Декларація). В заяві заявниця власноручно вказала, що ніде не працює і в Декларації за період з 01.07.2019 до 31.12.2019 у відомостях про доходи відобразила лише суми допомог, отримані від Управління. На підставі поданих документів [PERSON] з 01.01.2020 по 30.06.2020 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям (копії рішень додаються). 25 серпня 2020 року [PERSON] надала до Управління довідку про доходи (копія додається), в якій вказано, що вона у листопаді-грудні 2019 працювала у ФОП [PERSON] і отримувала заробітну плату. З урахуванням заробітної плати заявниці проведено перерахунок і вона з 01.01.2020 втратила право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, так як середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, а допомогу на дітей одиноким матерям перераховано в новому розмірі (рішення додаються). Несвоєчасне повідомлення про отримання доходу призвело до отримання Відповідачем без достатньої правової підстави допомог за січень-червень 2020 року у розмірі 9334,56 грн., в тому числі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 5084,58 грн та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4249,98 грн 25 серпня 2020 року Управлінням направлено лист [PERSON] про повернення переплати допомоги (копія додається). 08 жовтня 2020 року [PERSON] частково погасила суму переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 500 грн. 00 коп. (копія виписки додається), таким чином залишок невідшкодованої суми становить 8834 грн. 56 коп., в тому числі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 4584,58 грн та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4249,98 грн. З метою досудового врегулювання спору Відповідачу неодноразово направлялися листи про повернення переплачених сум допомоги в добровільному порядку, проте листи було проігноровано Відповідачем. В черговий раз 22.03.2023 Позивачем направлено рекомендований лист на адресу Відповідача і 24.03.2023 лист вручено, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія додається). Станом на дату подачі позовної заяви відповідач надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги на рахунок Управління не повернув, у зв`язку з чим звернулися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судове засідання призначене на 07 вересня 2023 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, згідно зі ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 10 січня 2020 року до управління соціального захисту населення Хорольської РДА (далі - Управління) подано заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг [PERSON] . До заяви додано Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі- Декларація). В заяві заявниця власноручно вказала, що ніде не працює і в Декларації за період з 01.07.2019 до 31.12.2019 у відомостях про доходи відобразила лише суми допомог, отримані від Управління. На підставі поданих документів [PERSON] з 01.01.2020 по 30.06.2020 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям (копії рішень додаються). 25 серпня 2020 року [PERSON] надала до Управління довідку про доходи (копія додається), в якій вказано, що вона у листопаді-грудні 2019 працювала у ФОП [PERSON] і отримувала заробітну плату. З урахуванням заробітної плати заявниці проведено перерахунок і вона з 01.01.2020 втратила право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, так як середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, а допомогу на дітей одиноким матерям перераховано в новому розмірі (рішення додаються). Несвоєчасне повідомлення про отримання доходу призвело до отримання Відповідачем без достатньої правової підстави допомог за січень-червень 2020 року у розмірі 9334,56 грн., в тому числі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 5084,58 грн та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4249,98 грн 25 серпня 2020 року Управлінням направлено лист [PERSON] про повернення переплати допомоги (копія додається). 08 жовтня 2020 року [PERSON] частково погасила суму переплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 500 грн. 00 коп. (копія виписки додається), таким чином залишок невідшкодованої суми становить 8834 грн. 56 коп., в тому числі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 4584,58 грн та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4249,98 грн. З метою досудового врегулювання спору Відповідачу неодноразово направлялися листи про повернення переплачених сум допомоги в добровільному порядку, проте листи було проігноровано Відповідачем. В черговий раз 22.03.2023 Позивачем направлено рекомендований лист на адресу Відповідача і 24.03.2023 лист вручено, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія додається). Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2812-ХІ1 від 21.11.1992, (із змінами, внесеними згідно із Законами), ст. 3 Закону України «Про Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», та «Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2003 року № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. У п. 20 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженому Постановою КМУ від 24.02.2003 р. № 250 (далі - Порядок 1), та п. 36 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми»., затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2001р. № 1751 (далі - Порядок 2) передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна допомога одиноким матерям призначуються на шість місяців з наступним поданням нових заяви та декларації кожні шість місяців. Ст. 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. У ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачено, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III, - державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; - середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III, право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції станом на момент звернення заявника до управління з заявою), державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III, розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. N 250 цей Порядок визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати. Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: - заяву; - документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; - декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї; до декларації не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених); - довідку про наявність та розмір земельної частки (паю); - довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики. До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II груп або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і здійснює догляд за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно. Відповідно до п. 8 Порядку соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Відповідно до п. 14 Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономіки, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом. Відповідно до п. 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 27 Порядку контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Відповідно до п. 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; - повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; - у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до п. 48 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відрахування на підставі рішень відповідних органів провадиться у розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної допомоги. Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право перевіряти матеріальне становище сімей з дітьми. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, органів Пенсійного фонду України інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Для підтвердження даних про отримання (неотримання) пенсії використовується інформація з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно повноважень позивача та Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, з метою цільового використання коштів, які виплачуються отримувачам, державними соціальними інспекторами проводяться вибіркові перевірки справ заявників, які звертаються до управління для отримання допомоги та яким допомога призначається. Перевіряється достовірність даних, які зазначають заявники в заяві та декларації та обставини, що виникають в період отримання державної допомоги. Діючим законодавством України не передбачено, що державними соціальними інспекторами негайно під час подання заяви про надання державної соціальної допомоги здійснюється перевірка доходів (майнового стану) заявників. Тобто, за повноту та достовірність даних та інформації, яку зазначає (приховує) заявник при зверненні з заявою на признання державної допомоги несе відповідальність заявник. В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги міститься відмітка про відмову в призначенні або припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) відповідача попереджено, про що міститься відповідний підпис. Крім того, в заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги компенсацій та пільг від 10 січня 2020 року міститься запис про те, що відповідач усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняте рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій та пільг, будуть перевірені згідно чинного законодавства. Відповідача повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсацій та пільг, він зобов`язується повідомити органи соціального захисту населення. Крім того, про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї відповідача попереджено, про що міститься відповідний підпис. Отже, [PERSON] , звертаючись до управління із заявою на призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, була ознайомлена під підпис із умовами отримання цих допомог, тому вона могла і повинна була передбачити ту обставину, що допущення нею даного виду порушення (навмисно приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру) призведе до виявлення переплати державних коштів, які якщо не повертаються заявником добровільно управлінню стягуються у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України). Положення цієї статті застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя вказаної статті). Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій, соціальної допомоги тощо можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, зокрема, у випадку надання нею недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача. Позивачем надано належні та допустимі докази того, що відповідач, 25 серпня 2020 року [PERSON] надала до Управління довідку про доходи (копія додається), в якій вказано, що вона у листопаді-грудні 2019 працювала у ФОП [PERSON] і отримувала заробітну плату. З урахуванням заробітної плати заявниці проведено перерахунок і вона з 01.01.2020 втратила право на державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, так як середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, а допомогу на дітей одиноким матерям перераховано в новому розмірі (рішення додаються). Несвоєчасне повідомлення про отримання доходу призвело до отримання Відповідачем без достатньої правової підстави допомог за січень-червень 2020 року у розмірі 9334,56 грн., в тому числі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 5084,58 грн та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 4249,98 грн, чим свідомо приховала дохід та порушила законодавство України. Якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; - повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; - у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Таким чином, відповідач має нести негативні наслідки за недостовірність (неповноту) відомостей наданих органу, який приймає рішення про надання державної допомоги. Судом встановлено факт недобросовісності набувача державної допомоги, який не повідомив про дохід (заробітну плату) з листопада по грудень 2019, що є обов`язком відповідача. Тому відсутні визначені пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України підстави, які унеможливлюють повернення безпідставно набутих коштів - надмірно перерахованої (виплаченої) суми тимчасової допомоги. Сума надмірно перерахованої (виплаченої) державної допомоги є майном, збереженим без достатньої правової підстави, а тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Спір щодо стягнення надмірно перерахованої (виплаченої) допомоги підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази є належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплаченої суми державної соціальної допомоги державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved