Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

15.12.2022 року Позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернувся до Подільського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 19802, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. ПрАТ «Страхова група «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7344521. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є Volkswagen Transporter, д.н. [NUMBER] . 07.02.2019 року о 13 год. 45 хв. по вул. Ризькій, не перехресті з вул.Шамрила у м.Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ Volkswagen Transporter, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м.Києва відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Volkswagen Passat, та власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з повідомленням про ДТП. На підставі заяви власника пошкодженого ТЗ про страхове відшкодування та зібраних документів складено Страховий акт № 9501Р/35/2019 на суму 19802 грн., та виплачено дану суму в якості страхового відшкодування, що підтверджується дорученням № 16857 від 29.03.2019 року. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва встановлено, що відповідач на момент вчинення ДТП був позбавлений права керування транспортним засобом. У зв`язку з викладеним, з посиланням на положення абзацу «б» пп. 38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, просить стягнути суму страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва від 05.06.2023 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу передано на розгляд за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено сторонам строки для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі та без фіксації судового процесу, проти позову заперечує, до заяви надав копію постанови державного виконавця від 26.04.2019 року. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2019 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП України за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням; визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень, а також стягнуто судовий збір. Відповідно до змісту вказаної постанови, суд встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] , 07.02.2019 року о 13-45 год. по вул.Ризькій, на перехресті з вул.Шамрила в м.Києві, керуючи автомобілем Фольцваген, державний р.н. [NUMBER] , не впевнився в безпечності своїх дій, при виконанні об`їзду, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Фольцваген, державний р.н. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги п. 14.6 ПДР України. Крім того, встановлено, що [PERSON] , 07.02.2019 року о 13-45 год. по вул.Ризькій, в м.Києві, керував автомобілем Фольцваген, державний р.н. [NUMBER] , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 04.04.2018 року ВП № 34212487. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень транспортному засобу Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] . 13.07.2018 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7344521. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є Volkswagen Transporter, д.н. [NUMBER] . 08.02.2019 [PERSON] , який є власником транспортного Volkswagen Passat, д.н. [NUMBER] . звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП, та надалі з заявою про страхове відшкодування, у якій просив відшкодувати оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП, яка відбулась 07.02.2019 у розмірі 19\~802 грн. Відповідно до страхового акту від 19.03.2019 року, розмір страхового відшкодування складає 19\~082 грн. Згідно платіжного доручення № 16857 від 29.03.2019 року, позивач перерахував на користь [PERSON] страхове відшкодування за договором АМ/7344521 у сумі 19802 грн. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Звертаючись до\~суду з\~позовом про\~стягнення суми\~страхового відшкодування\~в порядку\~регресу,\~позивач посилається\~на абзац «б» пп. 38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до абзацу «б» пп. 38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на постанову суду від 22.02.2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.3 ст. 126, ст. 124 КУпАП. Так, дійсно, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення застосовано лише за ст. 124 КУпАП, за ч.3 ст. 126 КУпАП Відповідача від адміністративної відповідальності звільнено. Слід зазначити, що статтею 126 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Частиною 2 даної статті КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а частиною 3 даної статті КУпАП - за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Згідно постанови суду від 22.02.2019 року, [PERSON] у зазначені у постанові час та місці, в час скоєння ДТП, керував транспортним засобом будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 04.04.2018 року ВП № 34212487, а не особою, яка не має права керування транспортним засобом, і за ч.2 ст. 126 КУпАП Відповідач до відповідальності не притягувався. Доказів, які би свідчили, що на час скоєння ДТП, Відповідач не мав права керування транспортним засобом, Позивачем не надано. Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для застосування абзацу «б» пп. 38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та про відсутність у Страховика права регресної вимоги до страхувальника у даному випадку за встановлених судом обставин. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed