Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому після уточнення та збільшення позовних вимог просить: встановити факт, що він є внучатим племінником [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт, що заповіт від імені [PERSON] від 21 грудня 1972 року, який посвідчений секретарем Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області Снопок О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 46, складений на ім`я внучатого племінника спадкодавця - [PERSON] . Також позивач просить продовжити йому строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу. У строк, визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини, позивач до нотаріальної контори не звернувся, оскільки не знав про існування заповіту на своє ім`я. Про існування заповіту на своє ім`я позивач дізнався лише у лютому 2023 року. Вважаючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважної причини, позивач просить суд продовжити строк. Оскільки\~позивач позбавлений\~можливості документально\~підтвердити факт\~родинних відносин\~між ним\~та спадкодавцем\~ [PERSON] ,\~виникла необхідність\~підтвердження факту\~родинних відносин\~між позивачем\~та померлою\~ [PERSON] \~в судовому\~порядку. Крім того, під час вивчення змісту заповіту позивач виявив, що у заповіті, що складений від імені [PERSON] на його ім`я, невірно вказано ступінь родинних зв`язків між ним та заповідачем. Встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності заповіту мають для позивача юридичне значення, оскільки дозволяють йому реалізувати право на спадщину після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 25 травня 2023 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач заявлені ним вимоги підтримав та просив позов задовольнити, підтвердив обставини та факти, викладені в позовній заяві. Пояснив, що він народився та виріс у селі Ваганичі Городянського (після реформування - Чернігівського)району Чернігівської області. У цьому селі до своєї смерті проживали його батьки та інші родичі, у тому числі його двоюрідна баба [PERSON] . Остання жила одиноко, дітей не мала. [PERSON] померла в 1996 році. Після її смерті її спадщиною ніхто не цікавився, її будинок залишався порожнім. Оскільки наразі він проживає у Вінницькій області, то в село Ваганичі він навідується не часто. У с.Ваганичі є декілька будинків, які йому залишилися у спадщину від його померлих родичів. У лютому 2023 року йому зателефонували представники старостату та повідомили, що у зв`язку із розквартируванням в регіоні українських військових, необхідно, щоб він свої спадкові будинки передав у найом. З цією метою він прибув до с.Ваганичі, де в тому числі відвідав і будинок [PERSON] , який теж бажав передати в найом військовим. При цьому він вирішив забрати з будинку особисті речі, документи та фотокартки [PERSON] , які знаходилися у шафі. У цьому йому допомагав його знайомий [PERSON] . Розбираючи документи, він виявив заповіт, складений на його ім`я, про що повідомив [PERSON] . З приводу дійсності заповіту він звернувся до старостату, де йому повідомили, що заповіт дійсний. Про наявність заповіту він нічого не знав і дізнався лише у лютому 2023 року. Ураховуючи це, він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. З метою продовження строку на прийняття спадщини, він вирішив звернутися до суду. Після оголошеної судом перерви позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, у матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. ( а.с. 18 ) Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Повноважний представник відповідача [PERSON] подала до суду письмове клопотання від 14.06.2023 з проханням розглянути справу без участі представника відповідача, проти задоволення позову відповідач не заперечує. ( а.с. 19 ). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином (а.с.26) У силу ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши в судовому засіданні позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем вимог, суд дійшов наступних висновків. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . Всі записи у документі внесені російською мовою. (а.с.27) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] 22 січня 1951 року уклав шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу: [PERSON] . Всі записи у документі внесені російською мовою. (а.с.29) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . Всі записи у документі внесені російською мовою. (а.с.28) З архівної довідки Державного архіву Чернігівської області від 25.02.2021 №Б-405 установлено, що [PERSON] та [PERSON] (мовою оригіналу) уклали шлюб 06 лютого 1927 року. (а.с.32) Дослідженням довідки Державного архіву Чернігівської області від 15.06.2021 №Б-1368 установлено, що в метричній книзі Миколаївської церкви с.Ваганичі Городнянського повіту Чернігвської губернії за 1900 рік наявний актовий запис №5 про народження [PERSON] (мовою оригіналу), [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] . ( а.с.33) Дослідженням довідки Державного архіву Чернігівської області від 05.11.2021 №Б-2737 установлено, що в метричній книзі Миколаївської церкви с.Ваганичі Городнянського повіту Чернігівської губернії за 1988 рік наявний актовий запис №35 про народження [PERSON] (мовою оригіналу), [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] , [PERSON] ( а.с.35) З архівної довідки Державного архіву Чернігівської області від 11.08.2021 №Б-1941 установлено, що [PERSON] (мовою оригіналу) помер [INFO] . (а.с.34) Дослідженням довідки Державного архіву Чернігівської області від 15.06.2021 №Б-1369 установлено, що в книзі реєстрації первинних актових записів про народження за 1926 рік по с.Ваганичі Добрянського району Чернігівського округу наявний актовий запис №10 від 29 січня 1926 року про народження [PERSON] (мовою оригіналу), [INFO] . Її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] (а.с.36) З дослідженого у судовому засіданні актового запису про смерть №09 від 21 лютого 1996 року установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років у с.Ваганичі Городнянського району Чернігівської області. ( а.с. 17 ) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті [INFO] . Дослідженням заповіту від 21 грудня 1972 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області Снопок О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 46, установлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне йому майно онуку [PERSON] . ( а.с. 4 ) З довідки №357 від 16.07.2021, виданої Перепиським старостинським округом №16 Городнянської міської ради, встановлено, що на день своє смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та поживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.5 ) Допитаний в\~судовому засіданні\~\~свідок [PERSON] показав, що у лютому 2023 року позивач, який мешкає у Вінницькій області, приїхав до Чернігівського (до реформування -Городянського) району з метою передачі в найом успадкованих ним будинків, розташованих у селі Ваганичі Чернігівського району. Напередодні приїзду позивач зателефонував йому та попросив проїхати з ним в село Ваганичі та допомогти йому вивезти зайві речі з будинків, на що він погодився. Коли вони перебували в будинку двоюрідної баби позивача [PERSON] , позивач, розбираючи документи померлої, зненацька виявив заповіт на своє ім`я. З реакції позивача він зрозумів, що він не знав про існування заповіту на своє ім`я. За повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області №2396/01-17 від 06.09.2023 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена Городянською державною районною нотаріальною конторою Чернігівської області за заявою брата спадкодавця [PERSON] . З матеріалів спадкової справи убачається, що [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на належний спадкодавцю житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . (а.с.47-52) Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчиненні протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] протягом визначених законодавцем 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця не вчинив дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернувся вчасно, а саме в строк, встановлений ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що не знав про існування заповіту на своє ім`я. Дізнавшись про наявність заповіту у 2023 році, позивач звернувся до нотаріальної контори, але встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив. Правилами ч.1 ст. 550 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). Звертаючись до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини за заповітом, позивач єдиним відповідачем зазначив Городнянську міську раду Чернігівського району Чернігівської області. Однак, як установив суд, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] відкрита за заявою її брата [PERSON] , як спадкоємця за законом. Отже, заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та законних інтересів [PERSON] . Останній до участі у даній справі в якості відповідача (співвідповідача) не був залучений, відповідного клопотання позивачем заявлено не було. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц ) пункт 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 642/6181/16-ц). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , які пред`явлені до неналежного відповідача, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed