Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

12 вересня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , з участю заінтересованої особи Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. У своїй заяві заявниця посилається на те, що [INFO] в м.Каховка Херсонської області померла її мати, громадянка України [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно заявниці для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Однак, на даний час у заявниці відсутні належні документи для реєстрації смерті матері, окрім оригіналу медичної довідки про смерть, яка не відповідає зразкам законодавства України. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Заявниця звернулась до Жовтоводського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із медичним свідоцтвом про смерть. Однак, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті з посиланням на чинне в Україні законодавство. Єдиними наявними у заявниці документами, що підтверджують факт смерті її матері [PERSON] на території, непідконтрольній державній владі території України, є медичне свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 18.07.2023 року. У зв`язку з вищевикладеним, заявниця просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка померла [INFO] в місті Каховка Херсонської області, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року по справі за заявою [PERSON] , з участю заінтересованої особи Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 15 год. 30 хв. 12 вересня 2023 року. Заявниця [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх. Заінтересована особа Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого повноважного представника не направив. Зважаючи, що згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника та заінтересованої особи, на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , згідно довідки від 06.09.2023 року №1217-7001879622 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактичне її місце перебування зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . /а.с.3/ Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.1981 року батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.1981 року. /а.с.5/ Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.10.2000 року, [PERSON] 20 жовтня 2000 року уклала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». /а.с.4/ Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.10.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.10.2004 року (актовий запис №143) та прізвище заявниці після розірвання шлюбу залишилось « [PERSON] ». /а.с.6/ Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] від 18.07.2023 року, виданим Державною бюджетною установою охорони здоров`я Херсонської області «Каховська центральна районна лікарня», згідно з яким [PERSON] померла [INFO] . /а.с.7/ З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 20 жовтня 1997 року Каховським РВ УМВС України в Херсонській області вбачається, що громадянка України [PERSON] народилась [INFO] в м.Єсентуки Ставропольського краю та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . /а.с.8/ Оскільки, внесення до реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, це змусило заявницю [PERSON] звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Каховка Херсонської області, держава Україна. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно переліку територіальних громад, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (зі змінами відповідно наказу 224 від 17 серпня 2023 року), Каховська міська територіальна громада, де померла мати заявниці, відноситься до тимчасово окупованої території України. Згідно з п.8 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)». Згідно ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті для заявниці має юридичне значення, оскільки медичне свідоцтво про смерть, видане органами, які не мають права їх видавати, так як знаходяться на тимчасово окупованій території України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті її матері [PERSON] , у зв`язку з чим реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст.317 ЦПК України). Судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 3, 8, 9 Конституції України, ч. 4 ст. 49 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

Outcome: approved