Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Зазначає, що копії свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] підтверджують те, що [PERSON] являється матір`ю позивачки. Повідомляє, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. Мама позивачки [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що стверджується довідкою. Заповіт від імені [PERSON] , померлої [INFO] , в сільській раді не посвідчувався, що стверджується довідкою. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай), що стверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Зазначає, що у встановлений шестимісячний строк після смерті матері позивачка не звернулась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала окремо від спадкодавця та не знала, що матір мала право на вищевказану земельну частку (пай). Коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , то приватним нотаріусом їй було усно повідомлено, що позивачка пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] і визначити додатковий строк можливо лише в судовому порядку. Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивачка не проживала та не була зареєстрована з матір`ю до дня її смерті. Крім цього, вказує, що періодично хворіє. Позивачка вважає, що вимоги про визначення додаткового строку для подання в нотаріальну контору заяви прийняття спадщини є обґрунтованими. Вказує, що незадоволення позовної вимоги позивачки зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають, не заперечують проти задоволення такого. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Головач Орислава Романівна в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Клопотань не подавала. Про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачкою та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved