Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення суми. Зазначав, що 05.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 14135, відповідно до якого стягнуто з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості у розмірі 85 958 грн. 56 коп. 13.04.2018 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мойсеєнком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56149807. Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Банком не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з нього на користь відповідача було стягнуто 5 949 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14135 від 05.12.2017, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 85 958 грн. 56 коп., стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнуту суму у розмірі 5 949 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та судовий збір. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 22.02.2023 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 05.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис № 14135 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 14.08.2013 за період з 14.08.2013 по 17.09.2017 у розмірі 85 958 грн. 56 коп., яка складається з: 65 601 грн. 78 коп. заборгованості за тілом кредиту, 15 787 грн. 32 коп. заборгованості за відсотками, 500 грн. заборгованості по штрафам (фіксованої частини), 4 069 грн. заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) та 1 800 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 34). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача АТ КБ «Приватбанк» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь банку, безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання виконавчого напису № 14135 від 05.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з нього було стягнуто на користь відповідача 5 949 грн., просив стягнути з відповідача зазначену суму. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ураховуючи те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та є таким що не підлягає виконанню, кошти у сумі 5 949 грн. стягнуті без достатньої правової підстави, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 5 949 грн. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Судом установлено, що 10.11.2022 між [PERSON] та адвокатом Солдаткіним О.С. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (а.с. 47-48). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами праової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг №1 від 28.11.2022 адвокат Солдаткін О.С. надав клієнту правничу допомгу у підготовці позовної заяви про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А., зареєстрованого в реєстрі за № 14135, виданого 05.12.2017, таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом, а саме: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, отримання доказів для підготовки позовної заяви: подання адвокатських запитів до АТ КБ «Приватбанк», Подільського відділу ДВС, приватного нотаріуса Завалієва А.А. (2 години - 4 000 грн.) та підготовка та подання позовної заяви, заяви про заезпечення позову, клопотання про витребування доказів (3 години - 6 000 грн.) (а.с. 49). На підтвердження сплати зазначених сум надано акт приймання-передачу грошових коштів від 28.11.2022 (а.с. 50). Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ураховуючи те, що позивачем надано суду обгрунтований розрахунок суми витрат, понесених на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. судового збору. Однак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 496 грн. 20 коп. не підлягає задоволенню, оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved