Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбних відносинах з 19.08.2014 року. Від шлюбних стосунків мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Усі обов`язки щодо утримання дітей несе позивачка. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 10.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася. Від представника позивача адвоката Михайлюка А.Р. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Не заперечують щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надходив. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що 19 серпня 2014 року виконавчим комітетом Язлівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 11 ( а.с. 27). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони значаться батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 4 та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2 ( а.с. 29,30). Як вбачається з довідки ЦНАП Бродівської сільської ради № 8-10/10-75, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з нею зареєстровані діти [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 31). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1ст.80 СК України,аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом статті 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність нерухомого чи рухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Відповідно до ч.1,2, 5\~ст. 183 СК України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує загальне матеріальне становище сторін та потреби дітей даного віку, а також те, що в наданих до суду в матеріалах позивач довела необхідність отримання аліментів на дітей саме в розмірі, заявленому в позові. На підставі викладеного, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно дост.79\~Сімейного кодексу\~України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно дост.192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них; а також положенняст.185\~СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Щодо розподілу судових витрат на правничу професійну допомогу. Доказами по справі встановлено, що 24 липня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Михайлюк Анжелою Романівною укладено договір про надання правової допомоги № 24/07/23, що підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1046891 (а.с. 33.). За надання послуг із професійної правничої допомоги, [PERSON] сплатила адвокату Михайлюк Анжелі Романівні 6\~000 гривень 00 копійко, що підтверджується рахунком фактурою № 24/07 від 24.07.2023 року, квитанцією № 39К6-5907-4ВАР-Х8М1 від 24.07.2023 року та детальним описом надання послуг у зв`язку з розглядом справи. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові №Начало формы755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що чинний ЦПК України\~передбачає такі критерії визначення та розподілу судових витрат, а саме: -дійсність; -необхідність; -розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Фактично позивачці надано послугу із професійної правничої допомоги щодо складання позовної заяви у розмірі 6 000 гривень 00 копійок. Разом із позовною заявою, представником позивачки адвокатом Михайлюк Анжелою Романівною, подано докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Такі докази надані до початку виходу суду до нарадчої кімнати, що з огляду на статтю 141 Цивільного процесуального кодексу України повністю відповідає законодавчо встановленому терміну, протягом якого можна надати такі докази. Повно, всебічно встановивши обставини справи, здійснивши оцінку доказів з точки зору дійсності, допустимості, достатності та належності, виходячи із внутрішнього переконання, суд приходить до думки, що надані послуги професійної правничої допомоги представником позивача адвокатом Михайлюк Анжелою Романівною та витрати, які були понесені позивачкою за надання таких послуг, належать до судових витрат, які у своїй сукупності відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи. Відтак суд вважає, що фактично понесені судові витрати позивачкою за надану професійну правничу допомогу у даній цивільній справі становлять 6 000 гривень 00 копійок. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у розмірі 6\~000 гривень 00 копійок, що у повні мірі буде відповідати понесеним судовим витратам на професійну правничу допомогу позивачкою у зв`язку із розглядом даної цивільної справи. На підставі викладеного, ст.ст.110,112,180,182 СК України,

Outcome: approved