Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 4000 грн до 1500, 00 грн щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є батьком трьох дітей. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 року присуджено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісяця. Крім цього, згідно судового наказу Корольовського районного суду м. Житомира від 09.03.2023 року з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач працевлаштований на посаді кур`єра і його місячна заробітна плата становить 6750, 00 грн. Матеріальне становище позивача порівняно з груднем 2021 року - січнем 2022 року значно погіршилося, постійної допомоги позивача потребує його мати-пенсіонер [PERSON] . Позивач зазначив, що враховуючи вказане, він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 4000 грн щомісяця, просить зменшити розмір аліментів до 1500, 00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2023 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 31). 13.07.2013 року від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, якими [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту погіршення його майнового стану настільки, що він унеможливлює сплату аліментів в розмірі 4000 грн щомісяця, як не доведено і необхідності отримання сторонньої допомоги матір`ю позивача, дії позивача є ухилянням від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальний стан відповідача не покращився. Третя особа не скористалась своїм правом подати до суду письмові пояснення щодо позову або відзиву. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 року збільшено розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.10.2010 року та ухвалено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000, 00 грн щомісячно, що підлягає індексації, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). На виконання такого рішення Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист №296/8728/20 (а.с. 12). Постановою державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 03.02.2022 року відкрито виконавче провадження №68433686 з примусового виконання виконавчого листа №296/8728/20, виданого 28.01.2022 року для виконання згадуваного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 року (а.с. 11). Судовим наказом Корольовського районного суду м. Житомира від 09.03.2023 року №296/1643/23 з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 21.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Мінімальний розмір аліментів на кожну дитину згідно такого судового наказу не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15). Постановою головного державного виконавця Корольовського відділу ДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 27.03.2023 року відкрито виконавче провадження №7139229 з примусового виконання судового наказу №296/1643/23 від 22.03.2023 року (а.с. 14). Згідно наказу ФОП [PERSON] №4-К від 28.02.2023 року позивача прийнято на посаду кур`єра з 01.03.2023 року (а.с. 16). Дохід позивача за період з 01.03.2023 року по 30.06.2023 року становить 27000, 00 грн, що підтверджується довідкою ФОП [PERSON] №2 від 10.07.2023 року. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР№ 789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ст. 180 СК України). За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Статтею 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст. 291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 Верховний Суд дійшов висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Адже, позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Оцінивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що позивачем частково доведено та обґрунтовано наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08.12.2021 року на користь сина [PERSON] . Так, суд погоджується з доводами відповідача про безпідставність посилань позивача на необхідність у наданні матеріальної допомоги матері [PERSON] , яка є пенсіонером, оскільки на підтвердження таких посилань позивачем дійсно не надано жодних належних та допустимих доказів. Разом з тим, враховуючи розмір доходу позивача, який не спростовано відповідачем, а також наявність двох судових рішень про стягнення аліментів на утримання трьох дітей, сукупний розмір стягуваних аліментів за такими рішеннями, суд дійшов висновку, що прямо визначена статтею 182 СК України підстава у вигляді наявності у платника аліментів інших дітей, а також обов`язок позивача по утриманню таких дітей ( [PERSON] та [PERSON] ), що виник саме після рішення про стягнення аліментів на користь сина [PERSON] ,\~є правовими\~підставами длячасткового задоволення позову та зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] з 4000, 00 грн щомісяця до 2000, 00 грн щомісяця. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Крім того, суд звертає увагу, що у кожній зі сторін по справі залишається до повноліття дитини право на звернення до суду в порядку ч. 1 ст. 192 СК України на зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial