Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~\~Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області по справі №740/5420/13 від 24 грудня 2013 року, на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/7 частки усіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2013 року по справі №740/5420/13 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на їх спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (дохо\-ду) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2013 i до досягнення дитиною повноліття. Зазанчає, що 11.11.2019 він укладв шлюб з [PERSON] , з якою у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Крім того, на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, та дочка дружини неповнолітня [PERSON] , 2007 року народження. Таким чином, у нього змінився склад сімї та з`явилися обов`язки по їх утриманню. Крім того, він проходить військову службу за контрактом. З 01 лютого 2023 року у зв*язку з прийняттям змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 зменшився розмір його грошового забезпечення, тобто було скасовано щомісячну винагороду у розмірі 30\~000 грн, що призвело до зменшення його матеріального забезпечення і погіршення його матеріального стану. Зазначає, що вказані обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану. 24 липня 2023 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначає, що позивач вказує на обставини, які свідчать про зміну його матеріального та сімейного стану, а також наголошує, що на його утриманні перебувають дружина та її дитина, при цьому не надає доказів зміни його матеріального стану. Зазначає, що позивачем не надано доказів отримання дружиною матеріальної допомоги по догляду за дитиною. Що стосується посилання позивача на обов`язок утримувати падчерку, то він в силу вимог ч.1 ст. 268 СК України є безпідставним. Так відповідно до ч.1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку. пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Неможливість надання матеріальної допомоги позивачем своїй падчерці слідує з предмету та підстав даного позову, виходячи зі змісту яких, за твердженням позивача, він не може навіть своїй власній, до того ж ще й хворій дитині [PERSON] , та якого він зобов`язаний в силу вимог закону утримувати, надавати утримання в розмірі, визначеному судом. Тому посилання позивача як на підставу для зменшення розміру аліментів на власного хворого сина з підстав надання ним утримання падчериці не ґрунтується на вимогах закону. Позивач зазначає, що погіршення його матеріального стану сталось внаслідок скасування постановою КМУ від 28.02.2023 року №168 з 01.02.2023 року розміру щомісячної винагороди в розмірі 30 тисяч гривень, що призвело до зменшення його грошового забезпечення. Відповідно до п.8 постанови КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових утримання аліментів провадиться з ycix видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема, додаткової винагороди, яка виплачується на военного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. З аналізу доданих до позову довідок про доходи вбачається, що позивач, окрім основного грошового забезпечення, яке враховується при визначенні розміру аліментів, отримує періодично ще і грошове забезпечення, що не має постійного характеру, з якого аліменти не вираховуються. Крім того, зміни до п. 8 постанови КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів включено додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану, внесені лише 11.11.2022, а набули чинності 16.11.2022. До цього часу з даної винагороди в розмірі 30 000,00 грн щомісячно аліменти взагалі не вираховувалися. Таким чином, з доданих до позовної заяви довідок про доходи позивача та вищезазначеного рішення суду не вбачається станом на час пред`явлення позову про зменшення розміру аліментів погіршення його матеріального стану, а навпаки матеріальний стан порівняно з часом визначення судом розміру аліментів значно покращився. Щодо народженої дитини, то вказана обставина не є суттєвою причиною для зменшення розмуру аліментів, оскільки згідно ст.141, 180 СК України батькі зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У задоволенні позову просить відмовити. Крім того, зазначає, що у неї також змінився сімейний стан, а саме: 26.02.2017 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та [INFO] у неї народилася дитина [PERSON] . 03 серпня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазанчає, що троє людей знаходяться на повному його утриманні, що при такому розмірі аліментів на користь відповідачки призводить до неможливості забезпечити матеріально теперішню дружину, молодшого сина та падчерку, обов`язок по утриманню якої покладається на нього, оскільки, дружина з поважної причини перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку не має можливості забезпечити її утримання. З лютого 2023 року було змінено порядок виплати грошової винагороди в залежності від залучення до виконання бойових завдань. Рішення про залучення до виконання бойових завдань і відповідно, за результатами, отримання винагороди приймає командування, і він впливати на такі рішення не має можливості, тобто така винагорода не носить сталого характеру і її розмір мінливий. Дійсно, до грудня 2022 року з грошової винагороди аліменти не сплачувалися, що дозволяло йому забезпечувати утримання, крім себе, трьох членів родини, але після внесених змін в законодавство аліменти стягуються у тому числі з грошової винагороди, у зв`язку з чим на кожного члена родини у грошовому еквіваленті припадає на порядок менше, чим розмір аліментів. При цьому, в силу того, що дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, його грошове забезпечення є єдиним фінансовим джерелом утримання сім`ї, у той же час відповідачка зобов`язана в рівній мірі нести витрати по утриманню дитини. Факт відсутності у матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є обставиною, що звільняє від обов`язку по утриманню дитини. Щодо потреби постійного догляду за сином, то такі обставини встановлюються відповідною медичною комісією. Відповідач щодо необхідності такого догляду належних і допустимих доказів не надала. З приводу додаткових витрат на лікування дитини, про які зазначає відповідачка, то за наявності обґрунтованих витрат, він не відмовляється від їх оплати по мірі проходження лікування дитиною. Щодо власності / частки нерухомого майна, (квартири), то вона виникла не внаслідок вкладання грошових коштів, а у порядку приватизації квартири загальною площею 30, 1 кв.м, житлова площа 16,4 кв.м, що підтверджується Свідоцтвом про право власності. Частка є незначною і не може бути виділена в окрему кімнату. Щодо депозиту, то він дістався йому у спадок від його баби, яка залишила такий же самий за розмірами депозит їхньому спільному з відповідачкою сину - [PERSON] . Проходження ним військової служби та пов`язані з нею обмеження, воєнний стан в Україні позбавляють його можливості додаткового працевлаштування. Просить задовольнити позовні вимоги. 22 серпня 2023 року від відповідачки надійшли заперечення, в яких вона зазначає, що посилання позивача як на підставу для зменшення розміру аліментів на власного хворого сина з підстав надання ним утримання падчерці не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до вимог чинного законодавства підставою для вимоги батька про зменшення розміру аліментів може бути значне погіршення його матеріального становища порівняно із часом, коли визначався розмір аліментів на утримання дитини, а саме: 24.12.2013 року, а не з часом зміни порядку виплати грошової винагороди у лютому 2023 року. Посилання ж позивача на зміну порядку виплати додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану як на обставину, яка підтверджує погіршення його матеріального стану, свідчить про довільне трактування ним норм чинного законодавства. Позивачем не ініціювалось питання збільшення розміру аліментів в зв`язку з покращенням матеріального стану з часу отримання ним додаткової грошової винагороди, коли аліменти з неї не стягувались. До того ж аліменти позивач сплачує не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку, що відповідно у разі неотримання ним у певному місяці додаткової винагороди призводить до пропорційного зменшення розміру аліментів у відповідному місяці. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів отримання позивачем депозиту у спадок від баби до суду не подано, а в силу вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому походження даних коштів шляхом спадкування позивачем не підтверджено, а тому ці кошти с його заощадженнями чи додатковим доходом, що підтверджує відсутність у позивача погіршення його матеріального стану, та, навпаки, свідчить про його покращення порівняно з часом визначення розміру аліментів станом на 24.12. 2013. Їх спільний син [PERSON] жодного спадку після смерті баби позивача не отримував. Таким чином, як слідує з обґрунтування позивача підстав позову, зменшення розміру аліментів обумовлене не погіршенням його матеріального стану, а навпаки - покращенням, в зв`язку з чим розмір аліментів, який визначений в частці від доходу, стягується із збільшеної відповідачу суми його грошового забезпечення, тому передбачені чинним законодавством підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Крім того, згідно довідки про доходи №114, виданої в/ч № [NUMBER] 18.07.2023, розмір грошового забезпечення позивача становить: у квітні 2023 року -28 129,20 грн; у травні 2023 року - 78 380,35 грн; у червні 2023 року - 44 580,81 грн. Зазначеними довідками, а також наявністю у позивача заощаджень, які він поклав на депозит в розмірі 250 000,00 грн, та отримання процентів по даному вкладу, що вказано у наданій АТ «Ощадбанк» на ухвалу суду інформації, підтверджується значне покращення станом на час звернення до суду з даним позовом матеріального стану позивача порівняно з часом визначення розміру аліментів. Отже, вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Сторони у судове засідання не з*явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши\~ усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов\~ наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матірю, - відповідачкою по справі. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду по справі №740/5420/13\~від 24\~грудня 2013\~року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (дохо\-ду) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2013 року i до досягнення дитиною повноліття. Статтею 161 ЦПК України визначені вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно ст.170 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про\~охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192\~СК\~України та п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192\~СК\~України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що загальний розмір відрахувань доходів позивача при сплаті аліментів на одну неповнолітню дитину становить 25 відсотків (1/4 від 100 %=25 %), вказаний розмір відрахувань не перевищує встановлений розмір відповідно до ст.70 вищезазначеного Закону. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу, проте\~зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. \~Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19. При цьому\~суд враховує,\~щопосилання позивача на те, що він є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не дає підстав для надання переваги у матеріальному забезпеченні останньго, порівняно з [PERSON] , [INFO] , щодо якого ставиться питання про зменшення розміру аліментів. Також позивачем не надано доказів щодо зміни його матеріального стану з часу винесення рішення суду та звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, останнім не спростовано, що він є фізично здоровою людиною та не позбавлений можливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі на свою дитину - [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні і позовні вимоги не доведені, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed