Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої його представник зазначив, що вона являється донькою [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Також у позиваки був рідний брат [PERSON] , який помер [INFO] , окрім якого інших рідних братів або сестер у позивачки не було. У власності батьків позивачки був житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перенумерації будинків [ADDRESS] ), який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. На день смерті батька позивачки [PERSON] , у вказаному житловому будинку проживала [PERSON] мати позивачки. А на день смерті матері позиваки у даному будинку ніхто не проживав. Післяукладення шлюбу із гр. [PERSON] , позивачка переїхала проживати до чоловіка в с. Синевир Хустського району Закарпатської області, де вона проживає і сьогодні. В свою чергу, в с. Новоселиця залишився проживати її брат [PERSON] ,\~який зі\~своєю жінкою\~ [PERSON] проживав окремо від батьків у [ADDRESS] . Так як\~ [PERSON] переїхала в інший населений пункт, то вони із братом усно домовилися, що після смерті їхніх батьків майно, що їм належало (житловий будинок та земельна ділянка) успадкує брат позиваки. Така домовленість була досягнута ще при житті обох батьків. Після смерті матері позиваки вказана вище домовленість була підтверджена. Зокрема, [PERSON] запевнив свою сестру, що він звернеться до нотаріуса з приводу оформлення на своє ім?я спадщини, яка залишилася від їхніх батьків. Приблизно через півроку після смерті [PERSON] позивачка спитала\~брата чи\~прийняв він\~спадщину,\~і той\~відповів ствердно,\~впевнено наголосивши\~при цьому,\~що він\~зробив всі\~необхідні для\~цього дії.\~Після цього\~ [PERSON] не піднімала дане питання у розмовах із своїм братом, адже у неї не було підстав сумніватися у правдивості його слів. Проте, коли десь в кінці липня поточного року позивачка спитала жінку брата чи отримував той при житті свідоцтва про право на спадщину на майно їхніх батьків, то почула відповідь, що їй про це нічого невідомо. Згодом виявилося, що покійний брат позивачки навіть не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті їхньої матері. Тобто, через домовленість зі своїм братом та його переконливі, але неправдиві запевнення про прийняття спадщини, що належала їхнім батькам, позивачка пропустила\~строк для\~подачі заяви\~до нотаріуса\~зприводу успадкування майна, яке залишилося після смерті матері. Відтак, задля реалізації свого права на спадщину позивачка змушена звернутися з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 29.08.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 19). Представник позивачки адвокат Оленич Р. А. подав заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Міжгірською селищною радою Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловлено позицію про визнання селищною радою заявлених позовних вимог та прохання щодо розгляду справи без участі їх представника. [PERSON] подала належним чином посвідчену заяву, в якій висловила позицію про визнання вимог позовної заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просила розглянути справу без її участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що позивачка являється донькою [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.1973, свідоцтв про смерть: серії [NUMBER] від 17.05.1993, серії [NUMBER] від 25.07.2006, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2014 (а.с. 6-8 11). Також у позивачки був рідний брат [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , підтвердження чого є копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1972 та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2021 (а.с. 9, 10). Як вбачається з копії виписки з погосподарської книги від 03.08.2023 №45, у власності батьків позивачки був житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (до перенумерації будинків [ADDRESS] ), який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га (а.с. 12). За змістом довідок сільського старости с. Новоселиця від 04.08.2023 №300 та №301, на день смерті батька позивачки [PERSON] у вказаному житловому будинку проживала [PERSON] мати позивачки. А на день смерті матері позивачки у даному будинку ніхто не проживав (а.с. 13, 14). Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено в позовній заяві позивачка після одруження переїхавши проживати в інший населений пункт, домовилася усно із братом, що після смерті їхніх батьків майно, що їм належало успадкує її брат. Проте після його смерті виявилося, що покійний брат позивачки не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті їхньої матері, що також підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73640893 від 18.08.2023 (а.с. 15). Отже, через домовленість зі своїм братом та його переконливі, але неправдиві запевнення про прийняття спадщини, що належала їхнім батькам, позивачка пропустила строк для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері. За встановлених обставин, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємця, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved