Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

27 квітня 2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових коштів, які знаходяться на рахунках у AT «Державний ощадний банк України» та частки у квартирі [ADDRESS] . За життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . 04 жовтня 2019 року [PERSON] склав останній заповіт та належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповів сину [PERSON] . Відтак останній заповіт скасував попередній лише в частині квартири. Спадкоємці за заповітом, відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли. Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Капуш І.М., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Вказала, що позивачка тривалий час хворіє, не могла довший час виходити з дому та регулярно змушена проходити стаціонарне лікування, на час відкриття спадщини - 17 березня 2020 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивовано наступним. [PERSON] за життя відмовилась від [PERSON] , проживала окремо та жодним чином не допомагала йому, не доглядала за ним, та не утримувала його, хоч цього він вимагав постійно. Виключно [PERSON] здійснювалась купівлю медикаментів та продуктів для [PERSON] , догляд, також нею оплачувалась квартирна плата. Після смерті [PERSON] , виключно [PERSON] займалась його похованням. Вважає, що враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , а позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса для спадкування лише у квітні 2023 року - у відповідності до чинного законодавства України, [PERSON] є особою, яка не прийняла спадщину. Позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса для спадкування лише у квітні 2023 року, тобто за спливом трьох років, та й після того як було подано позов до суду про скасування заповітів. Вважає, що навіть якщо виходити з наданих позивачем виписних епікризів, [PERSON] перебувала на лікуванні з 14.08.2020 р. по 12.10.2020 р., тому з 17.03.2020 року по 14.08.2020 року у неї було достатньо часу для звернення до нотаріуса для спадкування, не кажучи вже час до квітня 2023 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка, [PERSON] , є його рідною сестрою. Вона хворіє близько 15 років і періодично лікується в психіатричній лікарні. Коли помер її чоловік вона була в лікарні. Він проживає з позивачкою і її старшим сином. Зараз вона лікується вдома, тому що в психіатричній лікарні немає місць, так як там багато військових. Позивачка не може зробити собі їсти, ні з ким не спілкується, коли хворіє. Їжу готує він. В догляді допомагає старший син [PERSON] , а молодший на фронті. У 2020 році вона також проживала з ним в с. Сокільники. Коли їй стає краще, то вона встає і щось робить, а коли хворіє нічого не хоче. Позивачка може сама пересуватися. Вона казала, що спадкове майно після смерті чоловіка буде належати її синам. За [PERSON] доглядала тітка [PERSON] , а [PERSON] є сестрою [PERSON] . Він також їздив до [PERSON] з [PERSON] . Вважає, що позивачка не зверталася до нотаріальної контори, тому що вважала, що спадкове майно буде належати її синам. Чому [PERSON] і [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дружить зі всією сім`єю позивачки і заходить до них два-три рази на день. Зараз позивачка хворіє, а коли загострення, вона або дивиться телевізор, або варить собі їсти. Позивачка виходить з дому по потребі, але переважно буває вдома. [PERSON] приблизно за 2-3 роки перед його смертю проживав не у [PERSON] , а у м. Дубляни. Позивачку доглядає або її брат, або син [PERSON] , також він часом допомагає. Після смерті позивачка була приголомшена, але нормально проживала. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. З копії заповіту від 23.02.2016 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . З копії заповіту від 29.08.2019 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . З копії заповіту від 04.10.2019 року вбачається, що [PERSON] належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповів сину [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З епікризів виписних з медичної карти стаціонарного хворого № 03177-19, № 01314-20, № 6828, № 48511 вбачається медичний діагноз [PERSON] та те, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні в періоди часу з 21.05.2019 року по 20.06.2019 року, з 26.02.2020 року по 24.03.2020 року, з 14.08.2020 року по 12.10.2020 року, з 13.12.2021 року по 14.01.2022 року. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329887264 від 21.04.2023 року вбачається, що [PERSON] є власником 1/12 квартири [ADDRESS] позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією постанови нотаріуса від 21.04.2023 року № 45/02-14. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що дата відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] - [INFO] . Постановою нотаріуса від 21.04.2023 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка мотивує поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини тим, що вона тривалий час хворіє, не могла довший час виходити з дому та регулярно змушена проходити стаціонарне лікування, на час відкриття спадщини - 17 березня 2020 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Судом встановлено, що з часу відкриття спадщини позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в періоди часу з 26.02.2020 року по 24.03.2020 року, з 14.08.2020 року по 12.10.2020 року, з 13.12.2021 року по 14.01.2022 року. Тобто в межах 6-місячного строку для прийняття спадщини позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з 17.03.2020 року по 24.03.2020 року та з 14.08.2020 року по 17.09.2020 року. Достатніх належних та допустимих доказів перебування позивачки на лікуванні в інші періоди в межах строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене вище, позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, однак підтвердив поважність причин пропуску цього строку лише в його частині (1,5 місці з 6-місячного строку). Щодо поважності причин неподання заяви про прийняття спадщини в іншій частині строку - позивач не зазначає про такі обставини та не доводить відповідно їх достатніми належними та допустимими доказами, відтак відсутні правові підстави для застосування в даному випадку положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає. За таких обставин, враховуючи те, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень\~\~ст. 1272 ЦК, в задоволенні позову потрібно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed