Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління (далі Банк) просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 38145,01 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Вимоги обґрунтовано тим, що 11 січня 2018 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 1330973 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На виконання умов Договору Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України, надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї, встановив на картковий рахунок відповідача кредитний ліміт в розмірі 30000,00 гривень. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тобто у порушення умов кредитного договору взятого на себе кредитного зобов`язання не виконував. У зв`язку із цим у відповідача станом на 05 грудня 2022 оку перед Банком утворилась заборгованість в загальній сумі 38145,01 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 21957,34 грн, заборгованості за відсотками - 5956,67 грн, комісії - 3,59 грн, пені - 2423,93 грн, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 1665,40 грн, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 480,29 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 4423,81 грн, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 1233,98 грн. Указану заборгованість Банк з метою захисту своїх майнових прав просить стягнути в судовому порядку. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03 травня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали і примірник матеріалів позову відповідач отримав 20 травня 2023 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 03 травня 2023 року, з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 11 січня 2018 року відповідач [PERSON] як клієнт Банку підписав Заяву про приєднання № 1330973 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). У цій Заяві вказано, що відповідач беззастережно приєднується до Договору в редакції, розміщеній на Інтернет-сторінці Банку на день підписання заяви, та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (п.3.1). Відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я відповідача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою (п.3.2). За умовами п. 3.4 Заяви про приєднання Банк на підставі, наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом "МІЙ КОМФОРТ". Згідно з п.п 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнах на умовах тарифного пакету "МІЙ КОМФОРТ", Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайтах банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. У заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] ; погодилася на наступні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту 30000 гривень, максимальний розмір кредиту 30000 гривень, строк кредитування 60 місяців з можливістю подовження на той самий строк (п.6.3). Банк погодив надати відповідачу кредит в сумі 30000,00 гривень (п.6.4). Процентна ставка за користування кредитними коштами є фіксованою і складає 38,00 процентів річних (п.п.6.6.1). Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом. Також Клієнт має право провести повне чи часткове погашення Кредиту (п.6.7). Комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, - 3,5% від суми таких коштів (п.6.8). За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: … 3) сплата неустойки; … У статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено дослідженими доказами, у підписаній 11 січня 2018 року кредитній заяві сторони домовились про чіткий розмір тіла кредиту, сплату відсотків за його користування, термін кредитування, розмір комісії за зняття готівкових коштів. Із наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 05 грудня 2022 року, підтвердженого випискою по картковому рахунку відповідача, встановлено, що всього відповідач використав кредитних коштів в загальній сумі 35539,75 гривень, з яких повернув 13582,41 гривень. Отже, заборгованість за тілом кредиту становить 21957,34 гривень. Сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами становить 16782,14 гривні, з яких відповідач сплатив 10825,47 гривень. Сума непогашених процентів становить 5956,67 гривень. Заборгованість по комісійній винагороді складає 3,59 гривень. У відповідності\~до положень\~ст.625\~ЦК України\~Банк нарахував\~3%\~річних за\~несвоєчасне погашення\~тіла кредиту\~в сумі\~1665,40\~гривень,\~несвоєчасне погашення\~процентів в\~сумі 480,29\~гривень та\~інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4423,81 гривень, за несвоєчасне погашення процентів в сумі 1233,98 гривень. Наведені складові заборгованості в загальній сумі 35721,08 гривень відповідають умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства, а тому є доведеними і обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають стягненню з відповідача. Із розрахунку заборгованості також вбачається, що Банк нарахував пеню, яка заявлена до стягнення в сумі 2423,93 гривень. Однак підстав для нарахування і стягнення цієї складової Банком не доведено та судом не встановлено з огляду на таке. У підписаній сторонами заяві про приєднання від 11 січня 2018 року не передбачено сплати відповідачем пені, а відтак сторони при підписанні договору не узгоджували відповідальності відповідача за прострочення зобов`язання. Із позовної заяви вбачається, що нарахування пені Банк здійснював у відповідності до умов, визначених у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. В силу положень ст.634 ЦК України Банк вважає, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є невід`ємною частиною укладеного із відповідачем кредитного договору. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ «Ощадбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Доданий до позову витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містять підпису відповідача, тому відсутні підстави вважати, що відповідач ознайомлений з його змістом та що цей Договір є складовою договірних кредитних правовідносин сторін. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц. За таких обставин відсутні підстави вважати, що між сторонами укладений передбачений ст.634 ЦК України договір приєднання, а відтак і погоджена між ними складова у вигляді пені за порушення зобов`язання. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заявленої у позові заборгованості по пені в сумі 2423,93 гривень. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, судом встановлено підстави для часткового задоволення позову, а саме, в частині стягнення з відповідача в користь Банку заборгованості по кредиту в загальній сумі 35721,08 гривень, до якої входить тіло кредиту, проценти, комісія, 3 % річних та втрати від інфляції у зазначеному у позові розмірі. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 93,65 % таких вимог.

Outcome: partial