Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

09.08.2023 позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом. Враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати дітей, в своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] та дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення першої дитини повноліття, а потім в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття другої дитини . Так, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, шляхом стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, в зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справу розглянуто заочно у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Позивач з відповідачем 23 березня 2013 зареєстрували шлюб (відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2013, відповідний актовий запис № 154). Від шлюбу подружжя мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Вказана вище фінансова допомога необхідна дітям для підтримання нормального рівня життя. Вказані раніше витрати є значними для позивача, оскільки вона одна в повній мірі не зможе забезпечити дитину. Відповідно до положень ст. ст. 1 - 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи вказану статтю, суд приходить висновку, що саме матір, з якою проживають діти, наділена правом вибору способу стягнення аліментів. В зв`язку з цим та враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тобто в частці від доходу батька. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved