Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 15.06.2020 року позивач був прийнятий на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг». Згідно наказу по підприємству позивача 29.11.2022 року було звільнено за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи АТ "СМНВО - Інжиніринг" нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 31551,28 грн., але виплатити її відмовилося, тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2023 року з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» на користь позивача була стягнута заробітна плата в розмірі 7956,04 грн. Відповідач рішення в добровільному порядку не виконав. Було відкрито виконавче провадження у приватного виконавця Мукореза О.Л. 28.07.2023 року приватний виконавець Мукорез О.Л. перерахував позивачу 7956,04 грн. Середній заробіток слід обраховувати за період з 30.11.20222022 року по 28.07.2023 року включно та виходити з наступного. Наказом Мінреінтеграції від 20.02.2023 року № 56 було внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до п. 2.8. цього Переліку до територій активних бойових дій віднесено Сумську міську територіальну громаду в період з 24.02.2022 року до 03.04.2022 року. Отже, порушення роботодавцем зобов`язання щодо строків оплати праці сталося не внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. В цей час підприємство функціонувало і платило іншим робітникам зарплату в значних обсягах. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Позивач звільнилася у листопаді 2023 року, згідно до довідки форми ОК-5 та відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ № 100, заробітна плата позивача та фактично відпрацьовані робочі за два останні місяці, що передували звільненню становлять: - за вересень 2022 року - 6 700 грн. (мінімальна заробітна плата) 22 р.д., за жовтень 2023 року - 6 700 грн. (мінімальна заробітна плата) 21 р.д., що в сумі складає 13 400 грн. / 43 р.д. = середньоденна заробітна плата 311,63 грн. Затримка виплати заробітної плати, склала 173 дні (з наступного робочого дня після звільнення (з 30.11.2023 р. по 28.07.2023 р.) по день фактичного розрахунку: листопад 2022 р. - 1 р.д., грудень 2022 р. - 22 р.д., січень 2023 р. - 22 р.д., лютий 2023 р. - 20 р.д., березень 2023 р. - 23 р.д., квітень 2023 р. - 20 р.д., травень 2023 р. - 23 р.д., червень 2023 р. - 22 р.д., липень 2023 р. - 20 р.д. , враховуючи п`ятиденний робочий тиждень. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить (311,63 грн.*173 днів) = 53 911,99 грн. Представник позивача [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 53911,99 грн. Справу просить розглянути без його участі та без участі позивача. Представник Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» в судове засідання не з`явився, 30.08.2023 року від представниці відповідача за довіреністю Гапонової Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила про те, що Товариство заперечує щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Положеннями ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Отже, ст. 117 КЗпП України перебачено відповідальність роботодавця внаслідок порушення останнім законодавства про працю, якщо таке порушення допущено саме з вини роботодавця. Так, ст. 617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану з 24 лютого 2022 року. Згідно із ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс- мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово- промислові палати в Україні»)». Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Із викладеного вбачається, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до положень статті 263 ЦК України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - це обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язань однією із сторін, незалежні від її волевиявлення і контролю, а також непереборні при вживанні всіх розумних заходів щодо їх запобігання. Визначення обставин непереборної сили наведено у статті 79 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладена у Відні 11 квітня 1980 року). Для визначення яких-небудь обставин форс-мажорними необхідно обов`язкова наявність ряду чинників: непереборність сили, що викликала ці обставини; неможливість контролювати ситуацію, впливати на неї; виникнення перешкоди не могло бути передбачено під час укладення зобов`язання. Із урахуванням положень ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11 Регламенту. В обґрунтування наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які спричинили порушення зобов`язання Товариства по своєчасній виплаті заробітної плати, є надзвичайність та невідворотність військової агресії російської федерації проти України. Військова агресія росії проти України безпосередньо та вкрай негативно позначилась на забезпеченні функціонування більшості підприємств, завдавши нищівного удару по логістичних ланцюгах збуту продукції. За результатом терористичних дій агресора, направлених на знищення виробничої інфраструктури України, через масові обстріли об`єктів критичної інфраструктури значно було знижено виконання замовлень, за рахунок яких можливо було б забезпечити вчасну виплату заробітної плати всім працівникам Товариства. Товариство не могло передбачити можливість початку ведення військових дій на території Сумської області, а тому не могло достатньо підготуватися до них: налагодити додаткові шляхи постачання своєї продукції, створити альтернативні логістичні ланцюги для постачання матеріалів, сировини та технологічного обладнання, які виготовлялися контрагентами з Південно-Східних областей України. Як вбачається з листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року. Постановою прокурора Окружної прокуратури міста Суми Левченка А. від 14 квітня 2022 року визнано АТ «СМНВО-Інжиніринг» потерпілим у кримінальному провадженні № 42022202510000032 від 05 березня 2022 року за ч. 1 ст. 438 КК України за фактом застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та віддання наказів про вчинення таких дій, що полягали у вчиненні обстрілів мирного населення та цивільної інфраструктури 05 березня 2022 року, що призвело до зруйнування будівель і споруд АТ «СМНВО-Інжиніринг» по пр-ту Курському, 30, м. Суми. 30 листопада 2022 року Сумською Торгово-промисловою палатою було видано АТ «СМНВО- Інжиніринг» сертифікат № 5900-22-1596, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. 24 січня 2023 року Сумською Торгово-промисловою палатою було видано АТ «СМНВО - Інжиніринг» сертифікат № 5900-23-0322, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України по Договору на поставку № 1467/21 запасних частин до насосного обладнання для планово-попереджувального ремонту енергоблоку № 1 Білоруської АЕС від 03.11.2021. (Копія додається). 13 лютого 2023 року Сумською Торгово-промисловою палатою видано «СМНВО - Інжиніринг» сертифікат № 5900-23-0741, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме, забезпечення граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, а саме зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України по Контракту № 104/2113050-051.01.5635 від 19 травня 2021 року укладеному між АТ «СМНВО- Інжиніринг» та ВАТ «Нафтан». (Копія додається). Виходячи з зазначених норм, які на даний час (в період воєнного стану) регулюють трудові відносини, роботодавець звільняється від відповідальності за несвоєчасну виплату всіх належних грошових сум звільненому працівнику у зв`язку з обставинами непереборної сили, які дійсні на момент такого порушення. Отже, враховуючи ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» Товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці передбаченого ст. 117 КЗпП України, адже це порушення дощено саме внаслідок дії обставин непереборної сили - військової агресії росії проти України. Крім того, в постанові Сумського апеляційного суду від 31.07.2023р. по справі № 592/3/23 та в постанові від 14.08.2023 року по справі № 592/10603/22 у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, де відповідачем є АТ «СМНВО - Інжиніринг», зроблено висновки, що: «Надані відповідачем докази доводять, що у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток, порушення зобов`язання сталося внаслідок дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням». В задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просить відмовити. Справу просить розглянути у відсутність представника АТ «СМНВО-Інжиніринг». 14.09.2023 року до канцелярії суду від представника позивача адвоката Супруна Д.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких він просив не брати до уваги посилання відповідача на позицію Сумського апеляційного суду, як на такі, що нетотожні обставинам справи і не є обов`язковими до врахування при розгляді даної справи. Позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити в повному обсязі. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач 15.06.2020 року був прийнятий на роботу до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» (а.с. 7). Згідно наказу по підприємству № 2938/ВК від 28.11.2022 року позивача 29.11.2022 року було звільнено за угодою сторін на підставі ст. 36 КЗпП України (а.с. 7). На день звільнення з роботи АТ "СМНВО - Інжиніринг" нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 31551,28 грн. (а.с. 10), але виплатити її відмовилося, тому позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.03.2023 року з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» на користь позивача була стягнута заробітна плата в розмірі 7956,04 грн.(а.с. 8). Відповідач рішення в добровільному порядку не виконав. Було відкрито виконавче провадження у приватного виконавця Мукореза О.Л. 28.07.2023 року приватний виконавець Мукорез О.Л. перерахував позивачу 7956,04 грн. (а.с. 9). Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При задоволення вимог позивача слід виходити з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом. Доводи представника АТ «СМНВО - Інжиніринг» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії Росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), не заслуговують на увагу, так як роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Крім того, вимоги закону не змінювалися, діюче законодавство зобов`язує роботодавця своєчасно виплачувати працівнику заробітну плату. Надані представником АТ «СМНВО - Інжиніринг» копії сертифікатів Сумської торгово-промислової палати стосуються зобов`язань відповідача, які не є предметом даного судового провадження та містять конкретні відомості про неможливість виконання конкретних зобов`язань, як то обмеження права виїзду за кордон військовозобов`язаних осіб чи заборона у здійсненні певних валютних операцій. Разом з тим, зазначені обставини жодним чином не свідчать про неможливість виконання зобов`язання із виплати заробітної плати. Відповідачем не надано жодних доказів неможливості виконання саме цього зобов`язання, як то відсутність грошових коштів та неможливість їх залучення чи то неможливість використання наявних грошових коштів. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п. 5 розділу І\\/ Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз. І п. 8 розділу І\\/ Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку, передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Позивача було звільнено з роботи у листопаді 2023 року, тому відповідно до порядку, визначеного Постановою КМУ № 100, заробітна плата позивача за ва останні місяця, що передували звільненню, становить: - за вересень 2022 року - 6 700 грн. (мінімальна заробітна плата) 22 р.д., за жовтень 2023 року - 6 700 грн. (мінімальна заробітна плата) 21 р.д., що в сумі складає 13 400 грн. / 43 р.д. = середньоденна заробітна плата 311,63 грн. Затримка виплати заробітної плати, склала 173 дні (з наступного робочого дня після звільнення (з 30.11.2023 р. по 28.07.2023 р.) по день фактичного розрахунку: листопад 2022 р. - 1 р.д., грудень 2022 р. - 22 р.д., січень 2023 р. - 22 р.д., лютий 2023 р. - 20 р.д., березень 2023 р. - 23 р.д., квітень 2023 р. - 20 р.д., травень 2023 р. - 23 р.д., червень 2023 р. - 22 р.д., липень 2023 р. - 20 р.д. враховуючи п`ятиденний робочий тиждень. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (311,63 грн. х 173 дні) = 53 911,99 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнувши з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.11.2022 року по 28.07.2023 року включно в розмірі 53911,99 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved