Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути на свою користь 37313,59 грн. заборгованості за заявою № б/н від 08.10.2013, яка утворилася станом на 20.03.2023 року та яка складається із: 32964,68 грн. - заборгованість за кредитом, 4348,91 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву № б/н, шляхом підписання анкети-заяви, чим відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг (надалі - кредитний договір). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 33 000,00 грн., а для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути заборгованість, яка утворилася станом на 20.03.2023 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 26.06.2023 року змінено порядок у вищезгаданому позову та продовжено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 30.08.2023 року від представника відповідача надійшла заява,в якій відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, але просить суд розстрочити виплату заборгованості строком на 7 місяців зі сплатою першого платежу у розмірі 7313,59 грн. та наступних 6 платежів по 5000,00 грн., оскільки знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник також до судового засідання не з`явились, але надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено заяву № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Договір між сторонами становить підписана відповідачем Анкета-заява, «Умови та правила надання банківських послуг», та «Тарифи Банку», паспорт кредиту, заява на актуалізацію даних. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. З долученого до справи розрахунку заборгованості за договором вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого, станом на 20.03.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 37313,59 грн., яка складається із: 32964,68 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту, 4348,91 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, які зазначено у довідці про умови кредитування, на якій стоїть підпис позивача у справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за заявою б/н від 08.10.2013 року у розмірі 37313,59 грн., яка складається із: 32964,68 грн. - заборгованість за кредитом, 4348,91 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розстрочення виконання рішення, суд керується таким. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, клопотання представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення підлягає задоволенню з наданням розстрочення виконання на 7 місяців, зі сплатою першого платежу у розмірі 7313,59 грн. та наступних 6 платежів по 5000,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на сторону відповідача. Відповідно до платіжного доручення, позивачем сплачено 2684,00 грн. судового збору.

Outcome: approved