Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16 листопада 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1635. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, спору щодо проживання доньки немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що стосунки між нею та відповідачем погіршилися, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З вересня 2022 року подружжя проживають окремо, позивачка вважає, що зберегти їх сім`ю неможливо, строк на примирення не потребують, сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна, місце проживання та утримання дитини відсутній. Позивачка подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач подав до суду клопотання про визнання позову та також просив розглянути справу без його участі. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 16 листопада 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис № 1635 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 16 листопада 2018 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області). Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10 січня 2019 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, що відповідач визнає позов, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи правила, встановлені ч. 1 ст.141 та ч. 1 ст.142 ЦПК України, позивачці належить повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, що складає 536,8 грн, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а решту судового збору стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved