Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач 14.08.2023 звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 09.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованого у реєстрі за № 4930 щодо стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» грошових коштів у розмірі 25939,22 грн. Також просить стягнути на свою користь судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови № 64976007 від 29.03.2021 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого напису. При примусовому виконанні виконавчого напису в рамках виконавчого провадження № 64976007 приватним виконавцем відповідно до постанови від 10.11.2021 звернено стягнення на його доходи. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не впевнився у безспірності вимоги банку та прийняв рішення з урахуванням документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства, пославшись на правову норму, що визнана судом на момент її застосування незаконною та нечинною. Ухвалою суду від 23.08.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк, відповідачем ? товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 29.08.2023, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А., який отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 28.08.2023, що підтверджується розпискою в матеріалах справи, у встановлений судом строк пояснення щодо позову до суду не направив. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 09 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною був вчинений виконавчий напис про стягнення із позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором 2320/7159ECLKB24PT1 від 12.01.2016, укладеним з публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», за період з 12.10.2019 по 05.02.2021 у загальному розмірі 25 439,22 грн., який зареєстрований в реєстрі за № 4930, як за правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 329 від 04.10.2018 яким було товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». У подальшому правонаступником усіх прав та обов`язків зазначеного ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». На підставі зазначеного виконавчого напису за заявою стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» від 26.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. від 29.03.2021 відкрите виконавче провадження № 64976007. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. при примусовому виконанні виконавчого напису постановою від 10.11.2021 звернено стягнення на доходи позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В оспорюваному виконавчому написі приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., посилається на ст. 87 ? 91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року, що передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 09.03.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 09.03.2021 була обумовлена й іншими обставинами. Вчинення нотаріусом виконавчого напису ? це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису ? надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, а також суд приймає до уваги той факт, що відповідачем не доведено обставини, що позивач був повідомлений до вчинення виконавчого напису про наявність заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 09.03.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, крім того, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, а тому позовні вимоги в частинівизнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відшкодуванню підлягає сума в розмірі 536 грн 80 коп. відповідно до приписів ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Сума переплаченого судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. може бути повернута в порядку, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 7 вищевказаного Закону. На підставі викладеного, та

Outcome: partial