Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

28.08.2023 адвокат Головацький В. Ф., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Козівського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа у якій зазначено заінтересовану особу: Козівська селищна рада Тернопільської області. В обґрунтування\~заявлених вимог\~заявник покликається\~на те,\~що [INFO] \~померла баба\~ [PERSON] ,\~яка за\~життя 3\~грудня 2015\~року склала\~заповіт,\~згідно з\~якого заповіла\~ [PERSON] \~все належне\~їй майно.У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини заявниці із спадкодавцем, а також у свідоцтві про право власності на житловий будинок допущена помилка в прізвищі спадкодавця « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Встановлення таких фактів необхідно заявнику для реєстрації права власності на спадкове майно. Отож просить встановити юридичний факт родинних відносин і визнати, що [PERSON] , [INFO] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] й встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на жилий будинок з надвірними будівлями від 21.03.2021, яке видане « [PERSON] ». Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 28.08.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] чи її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак останній скерував до суду клопотання, відповідно до якого заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, а справу просять розглядати у їх відсутності. 7.09.2023 представник Козівської селищної ради Тернопільської області С. Добалюк подав відзив, відповідно до змісту якого не заперечує щодо задоволення заявлених вимог й просить проводити розгляд справи без його участі. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 21.03.2001 /а.с.20/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 4.01.2020, актовий запис № 2 /а.с.11/. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 16.11.1954,батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. Після укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] , згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00040802497 від 2.08.2023, остання змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.15/. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 14.10.2022, актовий запис № 446 /а.с.10/. Згідно з копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.02.1997,батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Після укладення шлюбу [PERSON] , згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.14/. Як вбачається\~із копії\~заповіту від\~3.12.2015,\~ [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] , тобто своїй онуці /а.с.18/. Згідно з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Боднарук Н. М. 12.06.2020 № 60532616, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 10/2020 /а.с.17/. 8.08.2023 приватним нотаріусом Боднарук Н. М. надано відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , згідно з якою нотаріус роз`яснила про розбіжність у документах поданих останньою, що підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем [PERSON] \~та для\~вирішення даного\~питання рекомендовано\~звернутись до\~суду /а.с.16/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 14.09.2023 показала, що [PERSON] , котра померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] . Вказані вище обставини ніким не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст. 12, 89\~ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України визначено перелік фактів встановлення яких відбувається у судовому порядку. За змістом пунктів 1, 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Водночас, з урахуванням того, що факт встановлення родинних відносин та належності правовстановлюючого документу про встановлення яких просить заявник, підтверджуються матеріалами даної справи, а встановлення таких фактів є необхідним заявнику для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу від 8.08.2023 за № 56/02-31 (арк. справи 16), суд дойшов висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved