Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

06.06.2023 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, та просила суд: визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. 20.06.2023 позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її особистої участі на підставі наявних документів, позовні вимоги просила задовольнити. Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. 20.06.2023 року представник Херсонської міської ради подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її особистої участі та зазначила, що підчас вирішення справи покладається на розсуд суду. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються Книгою 6\~Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] , [INFO] (дівоче прізвище позивачки « [PERSON] », а прізвище померлої [PERSON] у першому шлюбі - « [PERSON] », що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію відповідних актів цивільного стану). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у м. Херсоні, що підтверджується свідоцтвом про смерть, що видане Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса, актовий запис № 389, серії [NUMBER] та лікарським свідоцтвом про смерть від 30.06.2022 року. Судом встановлено, що з 1992 року і на момент своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту [PERSON] з відміткою про реєстрацію місця проживання. Судом встановлено, що вказана квартира увійшла до складу спадщини, що відкрилася після смерті померлої [PERSON] , як власність останньої, що підтверджуються свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 20.09.1993 року, зареєстрованим Херсонським ДБТІ 08.01.1994 року в реєстровій книзі 18 за №7298. Судом встановлено, що мати позивачки померла [INFO] , тобто під час дії в Україні воєнного стану, введеного з 24 лютого 2022 року Законом України «Про правовий режим воєнного стану». В умовах, що склалися, отримати свідоцтво про смерть [PERSON] позивачка змогла лише 31 березня 2023 року. Судом встановлено, що позивачка звернулась, після отримання свідоцтва про смерть, до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Відповідно до листа за вих. №30/01-16 від 31.05.2023 року приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Кличановської С.І., позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку із пропуском строку та роз`яснено, що позивака у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих території України №309 від 22.12.2022 року було затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). До цього Переліку входило 9 областей України, зокрема, і Херсонська міська територіальна громада. Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] з перебувало в тимчасовій окупації, у зв?язку з чим в м. Херсоні не було жодного державного органу України, фактично діяло законодавство окупаційної влади, а державні та інші органи України тільки в теперішній частково відновили свою діяльність, тому вона не мала можливості звернутися до компетентних осіб для отримання роз?яснень з приводу строку звернення до нотаріуса з питання оформлення спадщини. Судом встановлено, що після звернення до нотаріуса з приводу заведення спадкової справи заявнику стало відомо, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №719 від 24.06.2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від и прийняття, дійсно, було зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Враховуючи вищевикладене, заявниця пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, та як наслідок позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір при визначенні цивільних прав і обов?язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред?являється особі. Ст. 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватися правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз?яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 24 постанови N° 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Одночасно дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст.ст. 16, 1220, 1222, 1223, 1227, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved