Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням заяви про заміну відповідача, просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 4326,20 грн. Крім того, просить стягнути із відповідача витрати за оплату судового збору в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] . Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2017 по 15.11.2018, яка станом на 01.09.2021 становить 4326,20 грн. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача невідоме. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Житомиргаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] заборгованість за надані послуги з постачання природного газу за період з 01.12.2017 по 15.11.2018 становить 4326,20\~грн. Положенням ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Крім цього, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила постачання). Пунктом 3 Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 11 Правил постачання розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правової позиції Верхового Суду України, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.04.2016 (справа №6-2951цс15), яка підтримана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 (справа №751/3840/15-ц), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Відтак суд вважає, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, що надані позивачем, а тому зобов`язаний оплатити надані йому послуги. За правилами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Однак відповідач [PERSON] свої договірні зобов`язання щодо оплати за спожитий природний газ в повному обсязі не виконує, що зумовило виникнення заборгованості. Зокрема, станом на 15.11.2018 сума заборгованості за послуги з постачання природного газу у відповідача перед ТОВ «Житомиргаз Збут» складає 4326,20\~грн. Як вбачається з виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, яка додана до позовної заяви, газопостачання припинено, а останній платіж мав місце у жовтні 2018 року в розмірі 200\~грн. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 4326,20\~грн. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved