Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

22.08.2023 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області з позовом про скасування права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що позивач по справі [PERSON] є власником 13/40 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач по справі [PERSON] є власником 7/20 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач по справі [PERSON] є власником 13/40 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку (у спільну часткову власність) загальною площею 0,0800 га. розташовану по [ADDRESS] . На даний час позивач по справі [PERSON] звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Геопростір плюс» з наміром виготовити технічну документацію на земельну ділянку площею 0,0600 га. розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована під 7/20 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належній [PERSON] . Однак зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON] не має змоги в зв`язку з порушенням норм приватизації та невідповідністю розміру часток у праві власності у будинку та частках у земельній ділянці. Крім того позивачі по справі звернулися до нотаріальної контори з наміром відчужити житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який перебуває у спільній частковій власності позивачів, однак нотаріус відмовила у посвідченні договору в зв`язку порушенням норм ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України при приватизації земельних ділянок розташованих під житловим будинком. Житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] між позивачами в натурі ніколи не був поділений. Однак рішенням Баришівської селищної ради Броварського району Київської області за № 126.5 від 18.05.2021 року за заявою [PERSON] частині житлового будинку належній [PERSON] була присвоєна адреса: [ADDRESS] . В зв`язку з вищевикладеним, позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, який просили задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.08.2023 р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 07.09.2023р. 04.09.2023р. на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області - щодо визнання позову та розгляду справи у відсутність представника відповідача. 07.09.2023 р. на адресу суду надійшла заява представника позивачів - [PERSON] - щодо розгляду справи у відсутність позивачів та їх представників. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Баришівської селищної ради Броварського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 13/40 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частки у спільній частковій власності на житловий будинок від 04.02.2014 р. (а.с. 21). Позивач по справі [PERSON] є власником 7/20 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2012 року (а.с. 17). Позивач по справі [PERSON] є власником 13/40 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2013 року (а.с. 19). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] приватизували земельну ділянку (у спільну часткову власність) загальною площею 0,0800 га. розташовану по [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120525312, № 114892665 (а.с. 23,24). Позивачу по справі [PERSON] виготовив технічну документацію на земельну ділянку площею 0,0600 га. розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована під 7/20 частки у спільній частковій власності житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належній [PERSON] , що підтверджується копією технічної документації виготовленої ТОВ «Геопростір Плюс» (а.с. 32-78). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно з переходом частки у будинку у праві спільної власності набувач набуває і частку власності земельної діляники (зміни відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості" 2 лютого 2021 року № 1174-IX). Відповідно до ст.. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). На підставі частини 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Цим же законом визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). В разі скасування - кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці, а інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Згідно пунктів 60 - 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Статтею 116 ЗК України визначено, що. громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Частиною 5 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельної ділянки, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви : перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивачі не ставлять вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивачів витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Outcome: approved