Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 06 квітня 2002 року у Коротяцькій сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відносини між ними не склалися, оскільки на побутовому грунті між ними існують непорозуміння. Вони по різному ставляться до своїх подружніх обов`язків, мають різні погляди на життя. Втратили почуття любові та довіри один до одного. Тому позивач вважає, що примирення та збереження сім`ї є неможливим. Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Можливості і бажання зберегти сім`ю немає. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб та залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. До судового засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві клопотала про розгляд справи у її відсутність. До судового засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 квітня 2002 року у Коротяцькій сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.7) Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.21,22). На даний час позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, припинили сімейні відносини, мешкають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно ч. 1 ст. 24\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено ч.3 ст.109\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Судом встановлено,\~що\~причиною\~припинення шлюбно-сімейних\~відносин\~являється\~те,\~що\~через непорозуміння\~на побутовому\~грунті,\~між\~позивачем та\~відповідачем\~зникло почуття\~любові та\~довіри,\~що\~привело\~до припинення\~шлюбних\~відносин.\~Сім`я\~розпалась\~та\~існує формально.\~Сторони\~спільного\~господарства\~не ведуть.\~Оскільки\~подальше\~збереження шлюбу\~суперечить\~інтересам\~сторін, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. За змістом ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне. Судові витрати зі згоди позивача залишити понесеними за нею.

Outcome: approved