Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 26 грудня 2019 року вони зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, згасли почуття любові, поваги та розуміння один одного. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спори щодо поділу спільного майна відсутні. Оскільки сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, позивач просила розірвати даний шлюб. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 17.08.2023 року через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача адвоката Городок Я.В., про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій остання просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, шлюб між сторонами розірвати. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Направлені на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з доданими до неї копіями документів рекомендованим повідомленням про вручення відправлення повернулись до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», відзив на позов, будь-яких інших заяв відповідач не подав. У зв`язку із чим суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та згідно вимог ч.4 ст. 223 та ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 2019 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №950 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] , виданого 17 листопада 2020 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я, про що 17 листопада 2020 року складено відповідний актовий запис №43. Прізвище, власне ім`я, по-батькові після державної реєстрації зміни імені « [PERSON] ». Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч.2 ст.3 СК України фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на викладене вище, суд відзначає, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві позивачем зазначено, що понесені судові витрати зі сплати судового збору складають 1073 грн. 60 коп., а очікувані судові витрати, пов`язані з розглядом справи, орієнтовно будуть складати 20 000 грн.. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, надано лише квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073 грн. 60 коп.. Жодних доказів понесених інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем не надано. Отже, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.. На підставі ст.ст.105, 110-113 СК України, ст.ст.4, 12, 81, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved