Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва, звернулась адвокат Капля А.С., яка діє в інтересах ФОП [PERSON] , до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 03.06.2018 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АК/9001870, забезпечений транспортний засіб «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] . 19.02.2019 року о 16:10 год., в м. Києві по вул. Святошинська, за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] відбулася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] з вини [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року [PERSON] , було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП. Згідно з умовами полісу страхування № АК/9001870 на підставі страхового акту № 19.59.9001870-1338 від 16.10.2019 року, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 4466,17 грн. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». відшкодувало власнику «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в розмірі 4466,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 06.11.2019 року. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, зокрема якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Враховуючи, що відповідач самовільно залишив місце ДТП, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», має право зворотної вимоги до [PERSON] 01.12.2021 року між ФОП [PERSON] , та ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» було укладено договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] , перейшло до ФОП [PERSON] . З урахуванням викладеного просили суд стягнути з відповідача на користь позивача шкоду заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 4466,17 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2022 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, разом з позовною заявою подали клопотання про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року [PERSON] , було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. З зазначеної постанови вбачається, що 19.02.2019 року о 16 год. 10 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Святошинська, 25 в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після цього [PERSON] , в порушення вимог п. 2.10-а ПДД покинув місце події. 21.02.2019 року [PERSON] , звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про страхове відшкодування. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування затвердженого начальником відділу розрахунку матеріального збитку ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», розмір збитків завданих внаслідок ДТП транспортному засобу «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] , складає 4466,17 грн. Згідно з договором № 1 про відступлення права вимоги від 01.12.2021 року та Додатку № 1 до вказаного договору вбачається, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» відступило право вимоги до боржників зокрема до [PERSON] , ФОП [PERSON] . Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Зазначене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. За статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. З урахування викладеного, беручи до уваги, що факт порушення відповідачем правил дорожнього руху, що спричинили ДТП та залишення місце вказаної пригоди встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2019 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обґрунтовані та підлягають задоволенню. В частині стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.12.2021 року, квитанція від 01.12.2022 року про сплату за підготовку та подання позовної заяви у розмірі 3000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2 від 01.12.2021 року. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved