Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

04.05.2023 року представник ТзОВ «Київоблгаз Збут» Кислощук Я.С. звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання природного газу, посилаючись на те, що ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 № 527. Між ТОВ «Київоблгаз Збут» та [PERSON] був укладений публічний договір № 0800379306 про постачання природного газу. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язалося постачати [PERSON] природний газ у необхідних для неї об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Проте, в порушення умов вказаного договору [PERSON] не здійснює сплату за спожитий природний газ. Внаслідок чого у [PERSON] , [PERSON] (як співвласниці житлового будинку) виникла заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2021 року по 31.11.2022 року в розмірі 7 518,36 грн., яку представник позивача просить стягнути в примусовому порядку з відповідачів солідарно по 3 759,18 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 15 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідачі,\~які належним\~чином повідомлені\~про розгляд\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~шляхом направлення\~копії ухвали\~з матеріалами\~позовної заяви\~за зареєстрованим\~місцем їх\~проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, затвердженої Постановою НКРЕКП від 21.04.2017 № 527. Згідно розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між постачальником та побутовим споживачем на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київолгаз Збут» (постачальник) та [PERSON] (споживач) укладено публічний договір № 0800379306 постачання природного газу, за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 2.1. Типового договору, передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов`язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до п. 4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що у споживача [PERSON] , за період з 01.02.2021 року по 31.11.2022 року виникла заборгованість у розмірі 7 518,36 грн. Згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.2017 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та співвласниця [PERSON] . У лютому 2023 року ТзОВ «Київоблгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання природного газу. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2023 року відмовлено ТзОВ «Київоблгаз Збут», у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання природного газу. Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 6, 13 ч.1 ст.1 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. За положенням ч.2 ст. 7 Закону на споживача покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом п. 13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30.09.2015 р., Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Згідно із п.24 Розділу ІІІ Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідність до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідача [PERSON] , [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Київоблгаз Збут» суми заборгованості за постачання природного газу в розмірі 7 518,36 грн. (по 3 759,18 грн. з кожної). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень підлягають стягненню на його користь з відповідачів.

Outcome: approved