Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право на завершення приватизації та право на одержання на її ім`я свідоцтва про право власності на земельні ділянки площею 0,66 га, кадастровий номер 4622784800:01:001:0099 - для ведення особистого селянського господарства, 4622784800:04:001:0021 - для ведення особистого селянського господарства, 4622784800:04:001:0022 - для ведення особистого селянського господарства, 4622784800:04:001:0027 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані в с. Віхті Добросинсько-Магерівської громади, Львівського району, Львівської області, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що [INFO] помер її дідо [PERSON] , 1925 р.н., після смерті якого її батько [PERSON] , 1952 р.н., успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Однак земельних ділянок площею 0,66 га не успадкував у зв`язку з тим, що такі були не приватизовані, що стало перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину. В листопаді 2021 року її батько [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельних ділянок площею 0,66 га шляхом подання заяви на виготовлення технічної документації із землеустрою. Після виготовлення технічної документації відомості про земельні ділянки внесені до Державного земельного кадастру - кадастровий номер 4622784800:01:001:0099 (28.12.2021 року), 4622784800:04:001:0021 (28.12.2021 року), 4622784800:04:001:0022 (31.12.2021 року), 4622784800:04:001:0027 (08.02.2022 року), що стверджується відповідними витягами. Зазначає, що [INFO] її батько [PERSON] , 1952 р.н., раптово помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 155, виданим 07.08.2022 року. [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельних ділянок площею 0,66 га, кадастровий номер 4622784800:01:001:0099, 4622784800:04:001:0021, 4622784800:04:001:0022, 4622784800:04:001:0027, які призначені для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташовані на території Добросинсько-Магерівської громади, Львівського району, Львівської області. Земельні ділянки [PERSON] (дідусю) були надані на підставі рішення №4-182 від 23.04.1996 року Лавриківської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області про приватизацію земельних ділянок громадян. Вказує, що вона, позивач, є дочкою померлого [PERSON] , 1952 р.н., що підтверджується свідоцтвом про її народження, серії [NUMBER] , виданим Лавриківською сільською радою Нестерівського району Львівської області 01.08.1980 року, актовий запис №49. Зазначає, що 04.08.2001 у зв`язу з одруженням з гр. [PERSON] , [INFO] , вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.08.2001 р., виданим Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкодавець [PERSON] не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я, так як раптово помер внаслідок внутрішньо мозкового крововиливу, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1547 від 08.08.2022 року та довідкою про причину смерті від 07.08.2022 року. Відповідно до копії витягу, виданого старостою Лавриківського старостинського округу №3 22.02.2022 р., з рішення №4-182 від 23.04.1996 року Лавриківської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області про приватизацію земельних ділянок громадян гр. [PERSON] », передані [PERSON] у приватну власність земельні ділянки площею 0,66 га для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] за заявою сина [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку. Земельні ділянки сформовані і їм присвоєні кадастрові номера. Зазначає, що згідно витягів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.05.2023 року, вартість спадкових земельних ділянок складає 159956 грн 35 коп. Вказує, що оскільки приватизація вказаних земельних ділянок не завершена, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки без надання правовстановлюючого документа, що підтверджується відповіддю зав. Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області з роз`ясненням права звернутися до суду. Відповідно до довідки Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області №170/01-16 від 07.03.2023 року про відкриття спадкової справи №82/2023 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вона, [PERSON] являється спадкоємцем по спадковій справі №82/2023 від 07.03.2023 року. Таким чином, вказує, що у зв`язку із раптовою смертю [PERSON] , який не встиг за життя зареєструвати своє право власності на земельні ділянки, надані його батьку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,66 га, розташовані на території села Віхті Добросинсько-Магерівської громади, Львівського району, Львівської області в межах населеного пункту, приватизацію яких за життя розпочав, але не встиг завершити, та отримати правовстановлюючі документи, межі земельних ділянок встановлені в натурі, даним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, відомості про земельні ділянки внесені до Державного реєстру земель, та позивач, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки та їй було роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Як наслідок, за вищевикладених обставин, позивач не може оформити спадкові права на земельні ділянки шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняла спадщину, а тому стверджує, що обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову, визнають такий. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд неповідомила, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона не зверталася до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] і не заперечує проти позову її дочки [PERSON] , оскільки відмовляється від спадщини в її користь. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд неповідомив, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що він не звертався до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину і не заперечує проти позову сестри [PERSON] , оскільки відмовляється від спадщини в її користь. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечила. Крім цього Жовківською ДНК Львівської області направлено до суду копію спадкової справи № 697/2009 заведеної 18.11.2009 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та третіх осіб, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також висловлену усіма учасниками справи позицію. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Так, у постанові від 30 червня 2020 року в справі № 623/633/17 Верховний Суд зазначив, що до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. У постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 Верховний Суд зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на те, що відповідач по справі не заперечив позовні вимоги позивача, визнав позов, і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи наведене та те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved