Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: [PERSON] просить встановити факт його проживання без реєстрації в [ADDRESS] зі своїм дідусем [PERSON] , [INFO] , до часу його смерті [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що протягом тривалого часу у зв`язку з непорозуміннями, які виникали з його дружиною, він проживав разом з дідусем в його помешканні, що в [ADDRESS] , та допомагав йому по господарству. [INFO] помер його дідусь [PERSON] . За життя він склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і буде належати йому на день його смерті, заповів йому. З метою оформлення спадкових прав він звернувся до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак йому було повідомлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мав подати до нотіральної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. Хоча вони з дідусем були зареєстровані за різними адресами, але фактично проживали разом понад п`ять років до моменту його смерті. Факт їхнього постійного проживання підтверджується актом обстеження від 13.07.2023 та показами сусідів, про допит яких він клопотав. Встановлення факту постійного проживання з дідусем йому необхідне для реалізації права на оформлення спадщини. Іншої можливості, окрім як в судовому порядку, підтвердити даний факт він не має. Представник заявника адвокат Керницький В.М. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив заяву задовольнити. Додатково вказав, що заявник був єдиним спадкоємцем [PERSON] . Хоча [PERSON] перебував у шлюбі, однак сімейні відносини з дружиною в них не склались, а тому він фактично проживав у помешканні свого дідуся у [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, в останні місяці життя дідуся, коли стан його здоров`я значно погіршився, він здійснював за ним догляд, а відтак постійно з ним проживав протягом тривалого часу і аж до його смерті. Крім того, він здійснював його поховання. Після смерті дідуся він зареєструвався за його адресою, а тому вважав, що успадкував його майно і необхідності у зверненні до нотаріуса у шестимісячний строк немає. Представник заінтересованої особи Витвицької сільської ради територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області Сернюк Л.Б. у судовому засіданні не заперечила проти встановлення факту проживання [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] зі своїм дідусем [PERSON] , [INFO] , до часу його смерті [INFO] . Вказала, що заявник дійсно тривалий час проживав з дідусем та здійснював за ним догляд. Крім того, староста села знає цю сім`ї, оскільки проживає неподалік їх будинку, та підтверджував, що заявник проживав зі своїм дідусем та доглядав за ним, тобто у сільській раді ці обставини відомо достеменно. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.08.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованої особи. Вказаною ухвалою також задоволено клопотання заявника про виклик свідків. Фактичні обставини, встановлені судом: як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2004, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно із заповітом від 18.12.2000, на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке заповітне розпорядження: житловий будинок, стайню, стодолу і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, всю приватизовону землю і все, на що матиме право і що буде належати йому на день смерті, він заповів своєму онукові [PERSON] (а.с. 9). Про те, що заявник змінив своє прізвище із [PERSON] на [PERSON] свідчить копія свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 23.05.2005, про що в книзі реєстрації актів про переміну прізвища, імені, по батькові 08.12.2000 зроблено запис за №73 (а.с.7), на підставі чого було видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.12.2000 [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно з даними акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.07.2023, який складений за місцем проживання [PERSON] у [ADDRESS] , останній проживав біля свого дідуся і доглядав його до дня його смерті [INFO] . На даний час [PERSON] проживає та зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.5). Даний факт також підтверджує довідка №75, видана старостатом с.Кальна Витвицької сільської ради ТГ від 21.04.2023 (а.с.10). В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в неї у с.Кальна проживали родичі, в яких вона проводила ціле літо, в тому числі і 2004 року. Вона знає всю сім`ю [PERSON] , а також те, що він проживав зі своїм дідусем, оскільки бачила його завжди на подвір`ї біля будинку. Дружина вуйка Михайла (заявника) також проживала в с.Кальна. Пригадує, що [PERSON] був досить комунікабельним і все розмовляв з дітьми. Також пам`ятає, як у село приїздили племінники [PERSON] , з якими вона бавилась. [PERSON] жив у будинку дідуся, порався там по господарству. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з домоволодінням дідуся [PERSON] , який постійно проживав з ним, бо його дружина, бабця [PERSON] , померла ще 10 років перед тим. Так як його дідусь був вже стареньким і не міг бути сам, то [PERSON] перейшов до нього жити і готував йому їжу, а в подальшому і здійснював його поховання. [PERSON] з дідусем були дуже пов`язані, близькі між собою. Про те, що заявник з метою оформлення спадкових прав звертався до державного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідчить повідомлення за №193/01-16 від 09.05.2023 завідувача державної нотаріальної контори Т.Ігнатової, яким його було повідомлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мав подати до нотіральної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця (а.с.11). Встановлення факту проживання без реєстрації дасть змогу заявнику оформити спадщину за заповітом після смерті його дідуся та не тягне за собою спору про право. Оцінка суду: суд, вислухавши доводи сторони заявника, пояснення представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.\~1216-1218 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст.\~1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1296 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 п.\~3\~гл.\~10\~р.\~II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Факт постійного проживання без реєстрації заявника разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті\~ [INFO] в [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання без реєстрації заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання без реєстрації заявника зі спадкодавицем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога його законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, показаннями свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved