Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

08.06.2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказала, що вона є донькою відповідача [PERSON] . Шлюб між батьками розірвано. До досягнення повноліття з батька стягувались аліменти, і у зв`язку з виповненням 18 років, стягнення аліментів припинилось. У теперішній час вона навчається на денній формі навчання у Запорізькому професійному торгово кулінарному ліцеї і потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1\\4 частини доходів. Ухвалою від 03.07.2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні, з повідомленням сторін. У визначений ухвалою суду строк для надання відзиву та доказів, відповідач відзив не надав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, відзив на позов не надав. На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. Також повідомлявся шляхом направлення СМС повідомлення. Позивачка [PERSON] , третя особа [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі документів які містяться у матеріалах справи. Позовні вимоги підтримують просять задовольнити у повному обсязі. Від позивачки [PERSON] заперечень щодо заочного розгляду справи, не надходило. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 13.10.2001 року(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та третьою особою [PERSON] розірвано 11.12.2008 року(а.с.9). Відповідно до виконавчого листа, з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] , стягувались аліменти у розмірі 1\\4 частини заробітку з 24.11.2008 року до повноліття дитини(а.с.10). [PERSON] [INFO] навчається на денній формі навчання у «Запорізькому професійному торгово - кулінарному ліцеї», бюджетної групи, строк закінчення навчання 15.02.2024(а.с. 11). Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\4 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Враховуючи те, що позивачка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, навчання на денній формі, що суттєво утруднює можливість особистого працевлаштування, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, також враховуючи працездатність відповідача, відсутність доказів про стан його здоров`я, що можуть вплинути на розмір аліментів, відсутність доказів на наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1\\4 частини заробітку щомісяця, підлягають задоволенню. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка, по даній категорії справ, звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved