Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У травні 2023 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з 25.10.2011 до 24.11.2017 перебував у шлюбі з відповідачкою від якого вони мають двох дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ще у 2017 році відповідачка виїхала до росії, в україну не поверталася, з дітьми не проживала, стосунків з ними не підтримувала та не цікавилася їх життям. Ухвалою суду від 16.05.2023 року позовну заяву було прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідач відзив до суду не направила і 20.07.2023 ухвалою суду було закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та додали, що відповідачка не спілкується ані з позивачем, ані з дітьми; її місце перебування на даний час їм не відоме, жодних її контактів немає, останньою інформацію про неї була довіреність, яку вона надала представнику в 2019 році для відчуження нерухомого майна на користь їх дітей з метою припинення права позивача на аліменти та погашення заборгованості з аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась за останнім відомим місцем перебування та через оголошення на сайті суду. Третя особа представника в судове засідання не направила. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти цього не заперечував. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про його народження в графі мати зазначена [PERSON] , а графі батько [PERSON] /а.с.8/. Згідно з рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.11.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на дітей, в тому числі на [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договорів про припинення права на аліменти на дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно від 20.07.2019 року, [PERSON] через представника передала право власності на земельну ділянку та житловий будинок в [ADDRESS] , на користь своїх дітей /а.с.12-19/. Згідно з довідкою виконавчого комітету Киїнської сільської ради від 24.04.2023 [PERSON] та [PERSON] фактично проживають в [ADDRESS] /а.с.25/. Як видно з довідок Спеціалізованої загальноосвітньої середньої школи №1 від 13.04.2023, Чернігівського обласного центру науково-технічної творчості учнівської молоді від 25.04.2023, КНП "Сімейнв поліклініка" від 27.04.2023 вихованням [PERSON] займається його батько [PERSON] , мати з даними установами не контактує /а.с.27-29/. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що їх з [PERSON] мати після розірвання шлюбу виїхала, ані з нею, ані з [PERSON] не спілкується, жодних контактів не підтримує, її доля їм не відома. Наведе свідчить, що відповідач у порушення ст.ст.150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов`язків матері по вихованню та утриманню свого сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164, ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішенням виконавчого комітету Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 144 від 21.06.2023 року, вирішено: затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Факт ухилення відповідача від виховання дитини підтверджується належними та допустимими доказами, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні і які дають суду підстави зробити висновок, що [PERSON] являючись матір`ю неповнолітнього [PERSON] , дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по його вихованню та утриманню, що відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем в сумі 11073,60 грн. слід стягнути з [PERSON] на його користь, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved