Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду у м. Харкові 07.08.2017 року із позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про усунення перешкод у користуванні житловим будинком. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 жовтня 1987 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу - 15 липня 1999 року, позивач разом з відповідачкою за їх спільні кошти придбали 55/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Співвласником вказаної частини житлового будинку була їх спільна донька [PERSON] .. Право власності було зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за [PERSON] - 55/200 частин та [PERSON] - 55/200 частин житлового будинку з надвірними спорудами. 10.02.2004 року він зареєстрував своє місце проживання за вищевказаною адресою. На протязі усіх років, він, як споживач, приймав участь у сплаті комунальних послуг. Перебуваючи у шлюбі сторони поліпшили житлові умови, прибудували житлову прибудову, службове приміщення переобладнали в житлове та прибудували тамбур, в результаті чого збільшилася загальна площа будинку (квартири [ADDRESS] ). 25 червня 2010 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова було визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на будинок з усіма прибудовами та переобладнаннями, розділено житловий будинок літ. «А-1», надвірні будівлі та перерозподілені ідеальні частки у домоволодінні, що становили 89/100 частин усього будинку, та по 89/200 частин для кожного із власників. Після розподілу домоволодіння, 24.05.2011 року [PERSON] ( [PERSON] після шлюбу) подарувала свої 89/200 частин своїй матері - [PERSON] в результаті чого відповідачка стала власником 89/100 частин усього житлового будинку з надвірними будівлями. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2002 року шлюб між сторонами було розірвано. Про зазначене рішення суду він не знав, продовжував й надалі проживати в спільному будинку по [ADDRESS] , вів спільне господарство з відповідачкою, свідоцтво про розірвання шлюбу отримав лише 05.08.2015 року. Він вважає, що має право на 1/2 частину набутого під час шлюбу з відповідачкою житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . До Фрунзенського районного суду м. Харкова ним був поданий до колишньої дружини - про поділ майна подружжя в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. У зв`язку з поданням даного позову [PERSON] , всіляко намагається принизити позивача, створює конфлікти та чинить йому перешкоди у користуванні житловим будинком, відключивши електроенергію. Дії відповідача призвели до таких умов, за яких проживання у спірному будинку є неможливим, вони супроводжуються погрозою застосування насильства. Внаслідок таких неправомірних і безпідставних дій він не має можливості нормально проживати в будинку, що спричиняє йому страждання та незручності, так як іншого житла він не має та змушений тимчасово проживати у знайомих. Він неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо неправомірності дій відповідачки та до АК «Харківобленерго» щодо відновлення постачання електроенергії в будинку [ADDRESS] , шляхом підключення до електромережі, але це не дало жодних результатів, у зв`язку з чим ним було подано позов до суду для захисту своїх прав. Ураховуючи вищевикладене, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування житловим будинком [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] відновити електропостачання до будинку [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вчиняти будь-які дії без згоди [PERSON] , пов`язані із відключенням будинку [ADDRESS] від будь-яких інженерних мереж, в тому числі електропостачання, газопостачання, водопостачання. 14 вересня 2017 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у праві власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення. Зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що позивач за зустрічним позовом - [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в частці 89/100. З 20.10.1987 року перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.12.2002 року. Вказує, що [PERSON] вселився до вищезазначеного будинку після розірвання шлюбу, не будучи членом сім`ї, що встановлено обставинами справи № 645/6766/15-ц, а саме рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.02.2017 року. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що у вказаному будинку зареєстровано та проживають 5 осіб, при цьому [PERSON] займає дві найбільші кімнати загальною площею 22,9 кв.м., в той час як для інших осіб залишається 21.6 кв.м., що не відповідає мінімальним нормам забезпечення житлом, встановлених законом. При цьому вказані кімнати [PERSON] переобладнано в майстерню та склад, що суперечить санітарним нормам. Також вона зазначає, що неодноразово зверталась до поліції з приводу протиправної поведінки [PERSON] , яка виразилась у сварках та бійках, зміні замків у дверях. Ураховуючи викладене, позивачка за зустрічним позовом просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права [PERSON] житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] також виселити [PERSON] із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 22 вересня 2017 року [PERSON] до Фрунзенського районного суду м. Харкова подано заперечення на позову заяву (по первісному позову), у якій відповідач зазначила, що посилання позивача [PERSON] на те, що він є співвласником вищевказаного житлового будинку є безпідставними, спір про право власності на будинок між сторонами вже був вирішений судом рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року у справі №645/1047/17; вказувала, що [PERSON] не може проживати у будинку як член сім`ї, оскільки не є членом сім`ї згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.12.2002 року у справі № 2-6830 та вселився в будинок після розірвання шлюбу; зазначала також на безпідставність обставин в частині перешкоджання позивачу у здійсненні користування будинком та погроз застосування до нього насильством, відтак просила у первісному позові відмовити. Ухвалою Фрунзенського районного суду у м. Харкові від 14 листопада 2017 року, позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про усунення перешкод у користування житловим будинком об`єднана з зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення. 15 січня 2018 року позивачем [PERSON] (по первісному позову) до Фрунзенського районного суду м. Харкова надано заперечення на зустрічну позовну заяву, в якому вказує, що у будинку почав проживати до розірвання шлюбу між сторонами, користується виключно однією кімнатою у будинку, а відповідачка перешкоджає йому у користуванні майном, спростовує посилання відповідачки на те, що між сторонами був укладений договір найму житлового приміщення, вказує на порушення відповідачкою строків позовної давності при поданні зустрічної позовної заяви до суду. Крім того, 15 січня 2018 року позивачем [PERSON] (по первісному позову) до Фрунзенського районного суду м. Харкова надано також уточнену позовну заяву, у якій просить визнати за [PERSON] право на проживання та користування житловим будинком [ADDRESS] , усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] відновити електропостачання в будинку та заборонити [PERSON] вчиняти будь-які дії без згоди [PERSON] , пов`язані із відключенням будинку [ADDRESS] від будь-яких інженерних мереж, в тому числі електропостачання, газопостачання, водопостачання. Ухвалою Фрунзенського районного суду у м. Харкові від 15 січня 2018 року, уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про визнання права на проживання та користування житловим будинком залишена без руху, в зв`язку з несплатою позивачем судового збору. Відповідно до квитанції від 15.01.2018 року позивачем [PERSON] судовий збір сплачений в розмірі вказаному судом. Ухвала про прийняття до провадження уточненого позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про визнання права на проживання та користування житловим будинком, в матеріалах справи відсутня. За клопотанням [PERSON] судом винесена Ухвала від 12 квітня 2018 року про зупинення провадження по справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. Ухвалою Фрунзенського районного суду у м. Харкові від 12 листопада 2021 року поновлено провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення. На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» вказана справа була направлена за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Згідно акту передачі справ від 30 березня 2022 року вище вказану справу передано з Фрунзенського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 13 січня 2023 року за Вх № 2990/23Вх. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2023 року суддю Сініцина Е.М. визначено головуючим по справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 січня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Акціонерна Компанія «Харківобленерго» про усунення перешкод у користування житловим будинком та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення, прийнято до провадження, постановлено проводити розгляд справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засідання посинив, що підтримує заявлені позовні вимоги, що викладені в позовній заяві датованої судом 08.08.2017 року, просив його позов задовольнити в повному обсязі, а в зустрічному позові відмовити. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 липня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності. Представник [PERSON] адвокат Панасенко П.П. у судовому засіданні у задоволенні первісного позову просив відмовити, посилаючись на обставини, викладені у запереченні, а зустрічний позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що 20 жовтня 1987 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.12.2002 року, що підтверджується вказаним рішенням суду у справі № 2-6830. [PERSON] , що діяла від свого імені та імені неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] придбано 55/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями від 15.07.1999 року, що засвідчений приватним нотаріусом Гриценко С.І. на бланку серії АВ №120517. Позивач [PERSON] звертався до суду з вимогами про визнання за ним права власності, на підставі того, що перебував в шлюбі з [PERSON] під час набуття нею права власності на частку будинку [ADDRESS] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року по справі №645/6766/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності, відмовлено в позовних вимогах в повному обсязі. Зазначене Рішення було оскаржено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року по справі №645/6766/15-ц залишено без змін. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність права власності у позивача [PERSON] на будинок [ADDRESS] . Доказів набуття [PERSON] права власності на будинок [ADDRESS] , після набрання Рішеннями судів законної сили, суду не надано. Тобто, суд дійшов висновку, що у [PERSON] відсутнє право власності на житловий будинок за зазначеною адресою. За таких обставин, суд вважає, що у позивача [PERSON] відсутні підстави для звернення до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, оскільки до таких відносин підлягає застосування ст.391 ЦК України, яка передбачає, що такий позов може подати лише власник майна. [PERSON] не є власником будинку [ADDRESS] , тому в позові необхідно відмовити. Розглядаючи зустрічну позовну заяву, суд вважає, що позивачкою [PERSON] надані належні та допустимі докази, що обґрунтовують заявлені нею позовні вимоги. Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Реалізуючи своє право на житло людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло на підставі правочину, або на підставі закону. Таке право виникає у власника житла, членів його сім`ї, орендаря (наймача) житла та членів його сім`ї. Право власності позивачки за зустрічним позовом підтверджується договором купівлі-продажу\~частини житлового\~будинку з\~відповідними надвірними\~будівлями від\~15.07.1999\~року,\~що засвідчений\~приватним нотаріусом\~Гриценко С.І.,\~згідно якого\~ [PERSON] \~придбала від\~свого імені\~та імені\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] \~55/100\~часток вказаного\~будинку (т.1 а.с.32) Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 червня 2010 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на житловий будинок літ «А-1» загальною площею квартири [ADDRESS] - 78,3 кв.м., житловою площею - 44,5 кв.м. з житловою прибудовою літ. «А -1» загальною площею 41,5 кв.м., житлового площею 11,8 кв.м., переобладнане службове приміщення 2-3 в житлове площею 9,6 кв.м, та тамбур літ. «а-5» площею 4,1 кв.м., розташований на території домоволодіння по [ADDRESS] ; припинено спільну сумісну власність, реально розділено житловий будинок літ. «А-1», надвірні будівлі та перерозподілено ідеальні частки в домоволодінні, розташованому по [ADDRESS] виділивши у користування співвласників [PERSON] та [PERSON] приміщення: 2-2; 2-3; 2-4 в житловому будинку літ.«A-1», житлову прибудову літ.«A'-1» - приміщення 2-5; 2-6; 2-7; 2-8, тамбур літ. «а-5» (приміщення У), огорожу № 2, хвіртку № 4, огорожу № 6, зливну яму № 7, огорожу № 8, огорожу № 9. Усього загальною площею 78,3 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., що в ідеальній долі буде становити 89/100 частини домоволодіння; у користування співвласника [PERSON] виділено приміщення 1-2 в житловому будинку літ. «А-1», прибудову літ. «а'» приміщення 1-1, тамбур літ. «а-4» приміщення І, ганок літ. «а-2», сарай літ.«Б», вбиральню літ.«В», огорожу № 1, хвіртку № 5. Усього загальною площею 13,6 кв.м., що в ідеальній долі буде становити 11/100 частини домоволодіння (т.1 а.с. 33-35). Крім того, договором дарування частини житлового будинку від 24.05.2011 року підтверджується, що, [PERSON] передала [PERSON] безоплатно у власність 89/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 40). Технічним паспортом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] встановлено розташування кімнат та їх розмір, та згідно якого площа будинку складає 181 кв. м., з яких житлова площа 159 кв.м. (а.с.42-45). Будинковою книгою (т.1 а.с.46-47) та Відповіддю Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради (т.1 а.с.49) підтверджуються викладені [PERSON] обставини відносно реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вже після розірвання шлюбу 10.02.2004 року, оскільки шлюб розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.12.2002 року. Заявою [PERSON] на ім`я начальника Фрунзенського РВ ГУМВС України в Харківській області від 22.10.2015 року (т.1 а.с.53) а також рапортом Інспектора патрульної служби роти № 8 батальйону 3 УПС МВС рядового поліції Городецького В.Р. від 22.10.2015 року (т.1 а.с.54) підтверджуються обставини перешкоджання [PERSON] у користуванні [PERSON] власного житла, що полягають у зміні замків, внаслідок чого [PERSON] не могла потрапити до кімнати зі своїми речами. Крім того, [PERSON] зверталася до правоохоронних органів з заявами від 22 вересня 2015 року (т.1 а.с.50), від 24 травня 2016 року (т.1 а.с.51), про неможливість сумісного проживання в одному будинку з [PERSON] , оскільки виникали сварки та бійки та отримула відповідь (т.1 а.с.52). [PERSON] робила спроби вирішити спір в позасудовому порядку, що підтверджується повідомленням від 22 лютого 2017 року, в якому [PERSON] попереджувала [PERSON] про розірвання договору найму (т.1 а.с.55), але відповідач [PERSON] відмовився звільняти житлову площу, що йому не належить. Зазначені факти зміна замків, сварки, повідомлення про виселення [PERSON] підтверджують наявність перешкод у власника [PERSON] у користуванні своїм майном - житловим будинком. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] є власницею 89/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] не є членом її сім`ї, у нього відсутнє право власності на частку в житловому будинку, з ним не укладений договір найми чи оренди, а також те, що [PERSON] порушує зміст права власності своїм проживанням в будинку та перешкоджає власниці у користуванні своїм майном, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення необхідно задовольнити у повному обсязі. Інші докази: пояснення АТ «Харківобленерго» від 20 вересня 2017 року (т.1 а.с.62), Акт здачі-приймання робіт №154 від 18 вересня 2017 року (т.1 а.с.85), технічний звіт №301 від 18.09.2017 року (т.1 а.с.86-94), Заява [PERSON] на ім`я начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від червня 2017 року стосовно ознак складу злочину в діях [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.124-125), відповідь начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області на заяву [PERSON] про припинення розгляду матеріалу (т.1 а.с.126), Інформаційна довідка від 20.04.2016 року, підписана майором поліції [PERSON] , стосовно характеристики [PERSON] (т.1 а.с.127), аналогічна попередній Інформаційна довідка від 20.04.2016 року (т.1 а.с.161), Відповідь за запит Грушуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 26.09.2016 року стосовно зареєстрованого місця проживання [PERSON] в с. Грушуваха Барвінківського району Харківської області (т.1 а.с. 162), пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стосовно реєстрації [PERSON] в [ADDRESS] (т.1 а.с.163-166) є неналежними доказами, відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.77 ЦПК України, оскільки вказані докази не містять інформацію щодо предмета доказування - обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 640,00 гривень, які не підлягають відшкодуванню, [PERSON] понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 673,60 гривень (т.1 а.с.24), відповідно до задоволених вимог така сума підлягає відшкодуванню, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 673,60 гривень. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.\~316,317,325,\~383,\~386,391 ЦК України,

Outcome: approved