Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

в лютому 2023 року представник позивача ТОВ «ФК «довіра та гарантія» звернувся до суду із позовом до відповідачів ТОВ «Велес-Д», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України в м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумовська (Апатенко) М.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., приватний нотаріус Київського нотаріального округу Василенко О.А., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив: визнати за позивачем право вимоги за кредитним договором № КСИПФ/1010696.1, який був укладений 02.07.2013 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та [PERSON] в сумі 851172,26 грн.; визнати за позивачем право вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 19 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №1152 на об`єкт нерухомого майна, квартиру [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 2029, виданий 25.07.2013, видавник: Апатенко М.А, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; визнати недійсним дублікат свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів , серія та номер 910, виданий 27.09.2017, видавник: Апатенко М.А. , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; скасувати рішення у сфері державної реєстрації щодо реєстрації права власності, іпотеки та іпотекодержагеля, обтяжень, припинення іпотеки, припинення обтяжень, припинення об`єктів нерухомого майна, та зміни об`єктів нерухомого майна, а саме: рішення приватного нотаріуса Разумовської Марини Анатоліївни, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер рішення: 17737415 від 04.12.2014р. який обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк", код ЄДРПОУ 19388768, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 83001, Донецька обл., м. Донецьк, вулиця Артема, будинок 125 змінено на обтяжувач: ТОВ «Велес-Д», код ЄДРПОУ: 39042100, країна реєстрації: Україна. Інформація про зміни обтяження. Номер запису про обтяження: 3944948; а також рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корсак А.М. від 17.12.2014 р., яким внесено відомості про суб`єктів та змінено: Іпотекодержателі Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк", код ЄДРПОУ: 19388768, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 83001, Донецька обл., м. Донецьк, вулиця Артема будинок 125 змінено на Іпотекодержатель: ТОВ «Велес-Д», код ЄДРПОУ: 39042100, країна реєстрації: Украхна. Припинення іпотеки підстава: заява, серія та номер: 1698, виданий 17.12.2014, індексний номер рішення 18066373, номер запису про іпотеку 3944414. В обґрунтування позову зазначено, що 02.07.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КСИПФ/1010696.1, за умовами якого банком було надано [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 500000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних із кінцевим терміном повернення 01.07.2033 року. 19.12.2013 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором [PERSON] передав, а банк прийняв в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 164 від 25.12.2014 року із 26.12.2014 року розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. 04.12.2014 року між банком та ТОВ «Велес-Д» було укладено договір факторингу № 5, за умовами якого клієнт продає (переуступає) фактору право вимоги до боржника, які включають в себе кредитний договір, а фактор приймає такі права вимоги та зобов`язується передати фінансування в розпорядження клієнта за плату. Крім того, 04.12.2014 року між банком (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Велес-Д» (новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель приймає право вимоги за договором іпотеки від 19.12.2013 (з урахуванням внесених до нього змін та доповнень), укладеним Банком і [PERSON] в забезпечення виконання кредитного договору від 02.07.2013 № КСИПФ/1010696.1. Крім того, Так, 04.12.2014 року приватним нотаріусом КМНО Апатенко М.А. було внесено зміни до реєстру в частині іпотекодержателя із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д». Крім того, 04.12.2014 року приватним нотаріусом КМНО Разумовською М.А. було внесено зміни до реєстру в частині обтяжувала із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д». Також 17.12.2014 року приватним нотаріусом КМНО Корсак А.Ю. було внесено відомості про суб`єктів та змінено іпотекодержателя ПАТ «Український Бізнес Банк» на іпотеко держателя ТОВ «Велес-Д», та припинено іпотеку. Поруч із цим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 25.12.2014 № 844 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 25.12.2014 № 164 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Український Бізнес Банк», згідно з яким з 26.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.04.2015 № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 24.04.2015 № 87 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк», за яким з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію позивача провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу Ірину Володимирівну строком на 1 рік з 24.04.2015 р. по 23.04.2016 р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 № 404 вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації Банку на два роки по 23.04.2018 включно. Відповідно до рішення про визнання правочинів нікчемними від 08.12.2015 №12 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку визнано нікчемним договір факторингу від 04.12.2014 № 5, укладений Банком і ТОВ «Велес-Д», з моменту його укладення, визнано нікчемним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. 04.12.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 1838 з моменту його укладення. Банк, вказуючи, що договір факторингу від 04.12.2014 № 5 є нікчемним, оскільки на підставі пункту третього частини третьої статі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відчуження майно відбулось за цінами, нижчими ніж на 20 % від його вартості, - 09.12.2015 року направив на адресу ТОВ «Велес-Д» вимогу № 8387 про повернення оригіналів всіх кредитних договорів та договорів забезпечення, додатків до них та інших документів, пов`язаних з виконанням сторонами умов цих договорів, однак, товариством було залишено вказану вимогу без відповіді та належного реагування. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року у справі № 910/18320/16, позов ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «Український Бізнес Банк» Білої І.В. до ТОВ «Велес-Д», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, було задоволено. Зобов`язано ТОВ «Велес-Д» повернути ПАТ «Український Бізнес Банк» документи, отримані згідно із Додатком № 3 до Договору факторингу № 5 від 04.12.2014 року. Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 року у справі № 910/16738/18, позов ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» Білої І.В. до ТОВ "Велес-Д», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., про визнання договору недійсним, було задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 04.12.2014 за договором іпотеки (договір іпотеки посвідчений 19.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №1152), укладеного ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ "Велес-Д» та посвідченого приватним нотаріусом Апатенко М.А. Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1838, зобов`язано вчинити дії. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 року у справі № 910/16738/18, було замінено стягувача ПАТ «Український Бізнес Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Позивач вказує, що незважаючи на судові процеси, які були ініційовані банком про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії, державними реєстраторами були вчинені протиправні дії щодо реєстрації права власності за [PERSON] . Так, 26.12.2018 року приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А. було внесено відомості про реєстрацію договору купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] був кінцевим бенефіціаром ТОВ «Велес-Д», та діїх щодо відчуження майна є такими, що порушують права та законні інтереси позивача, як нового кредитора за кредитним договором № КСИПФ/1010696 від 02.07.2013 року, оскільки, внаслідок прийняття рішення про припинення записів про іпотеку та обтяження за банком, новий кредитор на теперішній час позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] , кредит якого досі не погашений та залишився без забезпечення, що порушує права позивача. Крім того, позивач вказує, що на підставі укладеного 29.07.2019 року між ПАТ "Український Бізнес Банк" та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» договору про відступлення прав вимоги та додатку № 1 до вказаного договору, - товариство є законним правонаступником ПАТ "Український Бізнес Банк" щодо вимог до боржника [PERSON] в сумі 851172,26 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на незаконність дій відповідачів, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. від 21.04.2022 року, у відкритті провадження у справі було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2022 року, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2022 року було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. В лютому 2023 року до суду від представника третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли пояснення на позов, відповідно до яких третя особа просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також вказала на те, що позивач у даній справі є добросовісним набувачем права вимоги за кредитним договором № КСИПФ/1010696.1 від 02.07.2013 року та за договором іпотеки. В березні 2023 року до суду від представника третьої особи Міністерства юстиції України надійшли пояснення у справі, відповідно до яких третя особа вказала на те, що після 30.04.2016 року міністерство не є суб`єктом державної реєстрації і не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій, зокрема, на підставі рішення суду, а також відповідно до вимог закону міністерство не наділене повноваженнями щодо надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В травні 2023 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що такий спосіб захисту, як визнання права, може бути застосований судом виключно для захисту інтересу в юридичній визначеності, і лише у разі неможливості захисту позивачем його права. Позивач просить окрім визнання його права за кредитним договором визнати розмір заборгованості за кредитним договором, при цьому жодних документів і підтвердження наявності та обґрунтованості розмір такої заборгованості позивачем не надано. Відповідач вказує, що на момент придбання квартири будь-які обтяження на квартирі були відсутні. Відповідач [PERSON] вчинила всі можливі дії, з якими закон пов`язує добросовісність. Відповідач є добросовісним набувачем квартири, а тому право іпотеки припинилось, а відомості про іпотеку поновленню не підлягають. Крім того, позов не містить жодного правового обґрунтування підстав недійсності свідоцтва про право власності та його дублікату, доказів про наявність підстав для визнання таких документів недійсними позивача не навів, а відтак ці позовні вимоги є також необґрунтованими. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому відзиві. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач ТОВ «Велес-Д» в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не подав. Представники третіх осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання та Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України в м. Києві в судове засідання не з`явились. Суду подали письмові пояснення на позов, які містяться в матеріалах справи. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумовська (Апатенко) М.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., та приватний нотаріус Київського нотаріального округу Василенко О.А. в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи повідомлялись належним чином. З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.07.2013 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КСИПФ/1010696.1, за умовами якого банком було надано [PERSON] кредит на споживчі потреби в сумі 500000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних із кінцевим терміном повернення 01.07.2033 року. 19.12.2013 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором [PERSON] передав, а банк прийняв в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 164 від 25.12.2014 року із 26.12.2014 року розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. 04.12.2014 року між банком та ТОВ «Велес-Д» було укладено договір факторингу № 5, за умовами якого клієнт продає (переуступає) фактору право вимоги до боржника, які включають в себе кредитний договір, а фактор приймає такі права вимоги та зобов`язується передати фінансування в розпорядження клієнта за плату. Крім того, 04.12.2014 року між банком (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Велес-Д» (новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель приймає право вимоги за договором іпотеки від 19.12.2013 (з урахуванням внесених до нього змін та доповнень), укладеним між Банком і [PERSON] в забезпечення виконання кредитного договору від 02.07.2013 № КСИПФ/1010696.1. Також, 04.12.2014 приватним нотаріусом Апатенко М.А. Київського міського нотаріального округу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомості майна внесені відомості: в запис про іпотеку № 3944414 о 22:33:40 на підставі індексного номеру рішення 17737403 змінено інформацію щодо «Іпотекодержателя» із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д»; в запис про обтяження № 3944948 о 22:39:57 на підставі індексного номеру рішення 17737415 змінено інформацію щодо «Обтяжувача» із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д». Також, 17.12.2014 року приватним нотаріусом КМНО Корсак А.Ю. було внесено відомості про суб`єктів та змінено іпотекодержателя ПАТ «Український Бізнес Банк» на іпотекодержателя ТОВ «Велес-Д», та припинено іпотеку. Поруч із цим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 25.12.2014 № 844 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25.12.2014 № 164 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Український Бізнес Банк», згідно з яким з 26.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію у Банку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.04.2015 № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 24.04.2015 № 87 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрбізнесбанк», за яким з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію позивача провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу І.В. строком на 1 рік з 24.04.2015 р. по 23.04.2016 р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 № 404 вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації Банку на два роки по 23.04.2018 включно. Відповідно до рішення про визнання правочинів нікчемними від 08.12.2015 № 12 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку визнано нікчемним договір факторингу від 04.12.2014 № 5, укладений Банком і ТОВ «Велес-Д», з моменту його укладення, визнано нікчемним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. 04.12.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 1838 з моменту його укладення. Банк, вказуючи, що договір факторингу від 04.12.2014 № 5 є нікчемним, оскільки на підставі пункту третього частини третьої статі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відчуження майно відбулось за цінами, нижчими ніж на 20 % від його вартості, - 09.12.2015 року направив на адресу ТОВ «Велес-Д» вимогу № 8387 про повернення оригіналів всіх кредитних договорів та договорів забезпечення, додатків до них та інших документів, пов`язаних з виконанням сторонами умов цих договорів, однак, товариством було залишено вказану вимогу без відповіді та належного реагування. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року у справі № 910/18320/16, позов ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «ПАТ «Український Бізнес Банк» Білої І.В. до ТОВ «Велес-Д», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, було задоволено, та вказаним судовим рішенням встановлено факт нікчемності Договору факторингу від 04.12.2014 № 5, укладеного між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Велес-Д», та застосовано реституцію шляхом зобов`язання ТОВ «Велес-Д» повернути ПАТ «Український Бізнес Банк» документи, отримані згідно із Додатком № 3 до Договору факторингу № 5 від 04.12.2014 року. Факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №922/643/19. Верховний Суд у своїх постановах від 10.10.2019 у справі №910/2164/18, від 08.07.2019 у справі № 908/156/18 зазначив, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Варто вказати, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року у справі № 910/18320/16 не було належним чином виконане боржником ТОВ «Велес-Д», та постановою державного виконавця від 19.02.2018 року, виконавче провадження було закінчено та державним виконавцем було направлено подання про притягнення керівника ТОВ «Велес-Д» до кримінальної відповідальності за невиконання рішення виконавчого документу. Крім того, судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 року у справі № 910/16738/18, позов ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» Білої І.В. до ТОВ "Велес-Д», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю., про визнання договору недійсним, було задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 04.12.2014 року за договором іпотеки (договір іпотеки посвідчений 19.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корсак А.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №1152), укладеного ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ "Велес-Д» та посвідченого приватним нотаріусом Апатенко М.А. Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1838. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марину Анатоліївну провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про зміни іпотеки запис про відступлення прав іпотекодержателя згідно індексного номеру рішення №17737403 внесеного 04.12.2014 о 22:33:40 у запис про іпотеку № 3944414, поновити відомості про особу іпотекодержателя, зазначити ПАТ «Український Бізнес Банк» у графі «Іпотекодержатель». Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марину Анатоліївну провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про зміни іпотеки запис про відступлення прав іпотекодержателя згідно індексного номеру рішення №17737415 внесеного о 22:37:49 у запис про обтяження № 3944948, поновити відомості про особу обтяжувача, зазначити ПАТ «Український Бізнес Банк» у графі «Обтяжувач». Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корсак Анжелу Юріївну провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію внесену о 11:18:50 про припинення запису про іпотеку № 3944414 на підставі індексного номеру рішення № 18066373, поновити відомості про особу іпотекодержателя, зазначити ПАТ «Український Бізнес Банк» у графі «Іпокодержатель». Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Корсак Анжелу Юріївну провести реєстраційні дії: виключити із системи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію внесену о 11:39:01 про припинення запису про припинення запису про обтяження №3944948 на підставі індексного номеру рішення №18068179, поновити відомості про особу іпотекодержателя, зазначити ПАТ «Український Бізнес Банк» у графі «Обтяжувач». Однак, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 року, апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі №910/16738/18 було задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі № 910/16738/18, було скасовано та ухвалено нове рішення, яким було відмовлено у задоволенні позову. Суд апеляційної інстанції серед іншого зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання спірного правочину недійсним на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК України та ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, оскільки спірний правочин є нікчемним в силу п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону, а обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання недійсним нікчемного правочину є неефективним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові. Крім того, суд першої інстанції прийняв рішення у вказаній справі про права, інтереси та обов`язки особи, яка не була залучені до участі у справі - [PERSON] , що є порушенням норм процесуального права та зумовлює скасування рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позову. Судом в ході розгляду даного спору також було встановлено, що за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UА-ЕА-2019-06-19-000095-b від 01.07.2019, між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та ПАТ "Український Бізнес Банк" 29.07.2019 року було укладено Договір № UА-ЕА-2019-06-19-000095-b про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з переданий Банком шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення права вимоги). Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору та розширеного електронного реєстру у Додатку №2 до цього договору, наділі за текстом - «основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Сторони домовились, що відступлення банком новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню. 29.07.2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" та ПАТ "Український Бізнес Банк" було укладено договір відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. та зареєстровано в реєстрі за №12. Відповідно до п. 2.2. Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за дсновними договорами, сплати доржниками грошових коштів у розмірах, вказаних у додатку №1 та Додатку № 2 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір заборгованості за Правами вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Крім зазначеного вище, сторони також домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за основними договорами, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, мирових угод, тощо. Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплатив банку грошові кошти у сумі 2 686 609.00 грн. (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.3. цього Договору, на підставі Протоколу електронного аукціону №UА-ЕА-2019-06-19-000095-b від 01.07.2019 року, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор. Сплата ціни Договору підтверджується платіжним дорученням № 284004410 від 26.07.2019 в сумі 2 686 609,00 грн. Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору № UА-ЕА-2019-06-19-000095-b від 29.07.2019 року [PERSON] є боржником Банку за кредитним договором № КСИПФ/1010696.1 від 02.07.2013 року, загальний залишок заборгованості 851 172,26 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2020 року у справі № 910/16738/18, було задоволено заяви ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про заміну сторони у справі та сторони виконавчого провадження її правонаступником. Замінено позивача у справі № 910/16738/18 із ПАТ "Український Бізнес Банк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія". Замінено стягувача за виконавчими документами - наказами № 910/16738/19, виданими 14.05.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2019, повне рішення складено 15.04.2019 та набрало законної сили 07.05.2019 у справі № 910/16738/18 з ПАТ "Український Бізнес Банк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія". Позивач вказує, що незважаючи на судові процеси, які були ініційовані банком про визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії, державними реєстраторами були вчинені протиправні дії щодо реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] на спірну квартиру. Так, 26.12.2018 року приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А. було внесено відомості про реєстрацію договору купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] був кінцевим бенефіціаром ТОВ «Велес-Д», та достеменно знав про наявність судових спорів між банком та товариством, в т.ч. щодо іпотечного майна. Зазначене підтверджується наявними у справі доказами, та достатніми доказами стороною відповідача спростовано не було. В обґрунтування позову зазначено, що дії щодо відчуження майна є такими, що порушують права та законні інтереси позивача, як нового кредитора за кредитним договором № КСИПФ/1010696 від 02.07.2013 року, оскільки, внаслідок прийняття рішення про припинення записів про іпотеку та обтяження за банком, новий кредитор на теперішній час позбавлений можливості звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] , кредит якого досі не погашений та залишився без забезпечення, що порушує права позивача, а відтак наявні підстави для визнання за позивачем право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, та скасування рішень державних реєстраторів про зміну обтяжувача та зміну іпотекодержателя. Перевіряючи обґрунтованість вимог позову в частині визнання за позивачем права вимоги за кредитним договором, права вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки, а також скасування рішень державного реєстратора, та заперечень на позов в цій частині, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Позивач стверджує, що в зв`язку із протиправною зміною обтяжувала та іпотекодержателя, без згоди законного іпотекодержателя було припинено іпотеку та обтяження на предмет іпотеки, що призвело до порушення права іпотекодержателя, оскільки в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки товариство не зможе. Поруч із цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов`язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. У статті 3 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Отже, внаслідок протиправних дій та на підставі правочину, який в силу вимог закону є нікчемним із Державного реєстру іпотек було виключено запис про припинення іпотеки та запис про припинення обтяження. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (частини перша та друга статті 26 Закону № 1952-ІУ). Якщо договір є нікчемним в силу вимог закону, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його укладення. За таких умов у разі наявності обставин, які свідчать про нікчемність вчиненого правочину, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, виключеного на підставі такого правочину, який є нікчемним, оскільки відсутня підстава виключення такого запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 04.12.2014 приватним нотаріусом Апатенко М.А. Київського міського нотаріального округу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомості майна внесені відомості: в запис про іпотеку № 3944414 о 22:33:40 на підставі індексного номеру рішення 17737403 змінено інформацію щодо «Іпотекодержателя» із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д»; в запис про обтяження № 3944948 о 22:39:57 на підставі індексного номеру рішення 17737415 змінено інформацію щодо «Обтяжувача» із ПАТ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Велес-Д». Крім того, 17.12.2014 року приватним нотаріусом КМНО Корсак А.Ю. було внесено відомості про суб`єктів та змінено іпотекодержателя ПАТ «Український Бізнес Банк» на іпотекодержателя ТОВ «Велес-Д», та припинено іпотеку. Зазначені рішення були прийняті державними реєстраторами на підставі договору факторингу від 04.12.2014 № 5, укладеного між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Велес-Д», який в силу вимог закону є нікчемним. Судом достовірно встановлено, що на даний час позивач є законним правонаступником та набув право кредитора за кредитним договором та за договором іпотеки, боржником за яким є [PERSON] . Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Крім того, згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про іпотеку" взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, момент виникнення права вимоги за іпотечним договором чинне законодавство пов`язує з фактом державної реєстрації іпотеки в порядку, визначеному законодавством. Враховуючи викладене, виникнення у ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прав іпотекодержателя за договором іпотеки може відбутися лише після нотаріального посвідчення правочину про відступлення прав за іпотечним договором, а також державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з Договору про відступлення права вимоги, згідно якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), поручителів зазначених у Додатку № 1 до цього Договору. З матеріалів справи вбачається, що вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом, однак, доказів на підтвердження державної реєстрації в реєстрі у встановленому законодавством порядку договору про відступлення прав за іпотечним договором суду надано не було. Враховуючи норми чинного ЦК України, право на звернення до суду наділена особа виключно у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У зв`язку з цим, при вирішенні спору по суті суд встановлює чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи та залежно від встановленого вирішує питання про задоволення позовних вимог або відмовити в їх задоволенні. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права вимоги за кредитним договором, права вимоги та права іпотекодержателя за договором іпотеки слід залишити без задоволення, оскільки, в ході розгляду справи стороною позивача не доведено, а судом не встановлено порушення прав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як законного правонаступника первісного кредитора та іпотекодержателя, та позивачем в цій частині позовних вимог обрано невірний спосіб захисту своїх прав та не пред`явлено позовних вимог про визнання за позивачем права іпотекодержателя на іпотечне майно. Поруч із цим, враховуючи те, що державними реєстраторами 04.12.2014 року та 17.12.2014 року були внесені записи до реєстру на підставі договору факторингу від 04.12.2014 року № 5, укладеного між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «Велес-Д», який в силу вимог закону є нікчемним, а відтак наявні підстави для скасування цих рішень, в зв`язку з чим пред`явлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, суд зазначає наступне. Судом в ході розгляду справи встановлено, що спірна квартира була предметом іпотеки за договором від 19.12.2013 року, укладеним між ПАТ «Укрбізнесбанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та [PERSON] . В подальшому спірна квартира була відчужена [PERSON] на користь [PERSON] . Позивач при поданні позову вказував, що зобов`язання [PERSON] перед кредитором за кредитним договором не виконані, а незаконно вивільнивши предмет іпотеки, банк, правонаступником якого є позивач, був позбавлений права звернути стягнення на предмет іпотеки. Крім того, відчуження іпотечного майна відбулося поза волею іпотекодержателя, в результаті незаконного зняття нотаріусом заборони відчуження майна. У свою чергу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» також зазначало про порушення публічного порядку договором купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку із ухилянням від виконання кредитних зобов`язань [PERSON] та суперечність порядку зняття іпотечного обтяження майна актам законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що «цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має засувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зроблено такий висновок: виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі; запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема, договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя; за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають; у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесено запис про іпотекодержателя; у справі з належною вимогою (зокрема, що визнання прав іпотекодержателя) суд має враховувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно. У справі про визнання права іпотекодержателя на іпотечне майно позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки. При вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки. Виходячи з обставин справи, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, способом захисту, передбаченим правом, є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя на іпотечне майно, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки. Звернувшись до суду із позовними вимогами про визнання договору купівлі-продажу недійсним, кредитор посилався на те, що іпотека незаконно припинена третіми особами, оскільки існує кредитний борг, який забезпечений іпотекою. За правовідносин, що виникли, застосування наслідків недійсності правочину (договору купівлі-продажу квартири), з урахуванням реєстрації припинення іпотеки та обтяження, не може відновити право чи інтерес кредитора. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири є неефективним способом захисту порушених прав позивача, як іпотекодержателя, а відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду у постановах від 25 травня 2022 року у справі № 520/8855/16-ц та від 19 жовтня 2022 року у справі № 369/247/20. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги те, що згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає, що судовий збір слід стягнути із відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме із відповідача ТОВ «Велес-Д» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп. Поруч із цим, приймаючи до уваги те, що у справі відсутні достатні, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження факту оплати відповідачем [PERSON] наданої правової допомоги адвокатом в розмірі 26500,00 грн., а тому суд дійшов висновку про недоведеність заявленої вимоги сторони відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial