Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем України «Київоблгаз», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення від 15.09.2021 року №8589 про донарахування [PERSON] необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу у розмірі 18776,74 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.09.2022 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем України «Київоблгаз» про захист прав споживачів та визнання протиправним і скасування рішення залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. 19 вересня 2022 року виконано вимоги ухвали суду від 08.09.2022 року у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.09.2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про захист прав споживачів та визнання протиправним і скасування рішення за правилами загального позовного провадження. Позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» оформлене протоколом засідання комісії з розглядів актів порушення вимог кодексу від 15.09.2021 року № 8589 про донарахування Позивачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу у розмірі 18776,74 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 26000 грн. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона, як споживач послуг розподілу природного газу у суб`єкта природної монополії та ліцензіата НКРЕКП - АТ «Київоблгаз», зазнала значних порушень її прав, як споживача цих послуг, внаслідок порушення Оператором ГРМ вимог Кодексу ГРМ та Ліцензійних умов. На її об`єкті за адресою: [ADDRESS] , було встановлено лічильник газу GALLUS G4 №02013866, 2007 року випуску, виробник ЗАТ «Shclumberger» УкрГАЗ метерс компані. Згідно заяви-приєднання вона ще 14.07.2016 року приєдналась до умов договору розподілу природного газу, її об`єкту присвоєно ЕІС код: 56ХМ18F09629437S. 21 липня 2021 року представниками відповідача за адресою об`єкта позивача складено акт про порушення №2362, в якому викладено зауваження до стану захисного пломбування лічильника газу та встановлено таке: «порушення Кодексу газорозподільних систем: п.п. 3 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС (несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), а саме: пломби не відповідають зразку заводу виробника». Вказала, що з видом порушення та обставинами представники Відповідача визначились до моменту фактичного обстеження вузла обліку газу на обєкті споживачки та надрукували Акт про порушення від 21.07.2021 року №2362 із завчасно внесеними до цього акта відомостями до фактичного обстеження ВОГ. Крім того, підготовлений Акт про порушення від 21.07.2021 року №2362, окрім надрукованих відомостей щодо виду порушення та обставин містить рукописно виконаний текст такого змісту: «пломби не відповідають зразку заводу виробника». Обставини, які надруковані в Акті про порушення від 21.07.2021 року №2362, щодо виявлення порушення були вчинені Оператором ГРМ з метою приховування факту пропущення двох термінів періодичної повірки лічильника з вини відповідача. У п. 4 зазначеного акта міститься відмітка про усунення порушення на дату його складання (знято ГЛ на експертизу). У п. 8 цього Акта зазначено про те, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акта буде поводити засідання за адресою: м. Боярка, вул. Білогородська, 17. Також, поруч з відсутністю дати проведення засідання комісії зазначено, що «дату та час проведення комісії буде повідомлено додатково». У складеному 21.07.2021 року Акті про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №0800718990 зазначено, що побутовий газовий лічильник доставляється представником АТ та в п. 3 цього акта вказано про запрошення споживачки для проведення експертизи лічильника газу 22.07.2021 року. Окрім цього, на думку позивачки, з метою маскування пропуску міжповірочного інтервалу повірки побутового газового лічильника представником відповідача 21.07.2021 року також було складено Акт про усунення порушення від 21.07.2021 року №б/н. Аналіз наведених документів, як зазначає позивачка, свідчить про те, що акт про порушення від 21.07.2021 року №2362 є недійсним, адже акт складений без участі споживачки, містить ознаки службового підроблення, адже має виконані друкованим способом відомості про вид порушення та встановлені обставини, які не відповідають дійсності. В акті міститься підпис [PERSON] , який не є представником споживача у розумінні Кодексу ГРМ. Актом експертизи лічильника газу від 23.07.2021 року №1589е, на думку позивача, не підтверджено факта несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що мало наслідком викривлення/спотворення даних обліку газу. Щодо висновків експертної комісії та підстав визначення лічильника непридатним, вказаних у довідці від 23.07.2021 року №Д50/М1589е про невідповідність пломби завода виробника вимогам ЕД, позивач зазначає, що в понятті «несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу» чітко зазначено, що пошкодження пломб є ознакою несанкціонованого втручання виключно за умови підтвердження факту підробки пломби (з поняття «пошкодження пломби») заводом-виробником або судово-експертною організацією (пункт 9 Розділу 10 Глави Х Кодексу ГРМ). Позивачка не погоджується з даним висновком комісії Оператора ГРМ та формулюванням наведеним в довідці 23.07.2021 року №Д50/М1589е виходячи з того, що стан захисного пломбування є одним з критеріїв оцінки зовнішнього вигляду будь-якого лічильника газу, зокрема його цілісність є однією з вимог, що в рамках проведення повірки підлягає обов`язковому контролю відповідно до застосованої методики повірки згідно з вимогами частини шостої Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в ек.сплуатації та оформлення її результатів (затверджений наказом Мінекономрозвитку від 08.07.2016 року №193). Виходячи з наведеного, позивач вважає, що не можна погодитись з трактуванням цілісності пломбування заводу виробника як свідчення факту прихованого втручання в лічильник. Також перебування відносної похибки лічильника в межах допустимих значень свідчить про відсутність викривлення даних вимірювання. Комісією відповідача не прийнято висновків про підроблення або пошкодження пломби, як того вимагає Кодекс ГРМ, а тому міркування, викладені в п. 1.2 акта експертизи такого змісту: «пломба містить відтиск літери «А» у верхній частині. Внижній частині пломби відтиск не читається. Пломба не відповідає зразку завода-виробника» не мають наслідків чи висновків про кваліфікацію недоліків, відображених в акті, як несанкціонованого втручання в ЗВТ у розумінні Кодексу ГРМ. Крім того, встановити відповідність/невідповідність пломби вимогам заводу-виробника може тільки сам завод-виробник, у розпорядженні якого є вичерпний опис геометричних параметрів рисунків відтисків тавр. Отже, АТ «Київоблгаз» є відповідальним за прострочення 2 (двох) міжповірочних інтервалів лічильника газу GALLUS G4 №02013866, 2007 року випуску, виробник ЗАТ «Shclumberger» УкрГАЗ метерс компані та є відповідальним за стан лічильника та його метрологічні характеристики. При дотриманні строків повірки, держповірник мав би можливість виявити несправності та вироблені за період експлуатації складові/деталі лічильника та надати висновок щодо можливої зміни чи ремонту цього ЗВТ. Рішенням АТ «Київоблгаз» про задоволення акта про порушення, відповідач перекладає відповідальність на споживачку [PERSON] за пропуск терміну періодичної повірки лічильника газу. Та, у сукупності, дії та рішення Оператора ГРМ, спрямовані на донарахування споживачці [PERSON] об`ємів природного газу та складання актів про порушення на фоні пропуску 2-х термінів періодичної повірки є спробою АТ «Київоблгаз» перекласти витрати на встановлення нового лічильника на споживача та незаконно збагатитися за чужий рахунок. Крім того, позивач вважає, що відповідач своїми діями спричинив їй моральну шкоду, яка виразилась у тому, що відповідач протиправно донарахував обсяги природного газу позивачу, фальсифікував підстави для направлення лічильника газу на експертизу, не встановивши несанкціонованого втручання в лічильник газу все одно звинуватив позивача у крадіжці газу, задоволивши акт про порушення та погрожував позивачу припинити/обмежити газопостачання, змушуючи позивача виконувати незаконні вимоги грошового характеру. Така зухвалість та відверте нехтування правами громадянина України та споживача послуг з розподілу природного газу ніяк не може бути притаманна суб`єкту природної монополії - АТ «Київоблгаз». Внаслідок протиправних дій зі сторони відповідача позивач був вимушений пережити моральні втрати при кожній письмово задокументованій вимозі відповідача під час складання акта про порушення, під час засідання комісії з розгляду акта про порушення. у сукупності дії та бездіяльність відповідача спричинили позивачу моральну шкоду, яка виразилась у душевних втратах та переживаннях, які позивач оцінює в розмірі 2000,00 грн. за кожен місяць його боротьби та сподівань на вирішення цього питання у законний та справедливий спосіб. Таким чином моральна шкода заподіяна позивачці за період довготривалого порушення її прав за період з 21.07.2021 року по 25.08.2022 року оцінюється позивачкою у розмірі 26000,00 грн. Позивачка просила суд: визнати незаконним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 15.09.2021 року №8589 про донарахування [PERSON] необлікованих обємів (обсягів) природного газу у розмірі 18776,74 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 26000,00 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь [PERSON] всі фактично понесені судові витрати. Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позову представник відповідача вказала, що позивачка є споживачем послуг розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , про що також зазначено в позовній заяві, та на об`єкті якої встановлено лічильник газу GALLUS G4 №02013866, 2007 року випуску, виробник ЗАТ «Shclumberger» Укр ГАЗ метерс компані. За вказаною адресою обліковуються наступні газові прилади: плита газова ПГ-4 (1 шт.) та котел газовий (1 шт.). 21.07.2021 під час проведення планово-технічних робіт, за даною адресою працівниками відповідача виявлено підозру на несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ). У зв`язку із визначеним вичерпним переліком порушень в п. 1 гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ, з метою економії часу співробітників, бланки актів про порушення роздруковані із частковим їх заповненням. При цьому, відомості відносно осіб, які їх складали, Споживачів та їх представників, дати та номеру акту, уточнення виявленого порушення, дані вузла обліку на об`єкті та відмітка про усунення порушення заповнюються представниками Оператора ГРМ від руки додатково на місці виявлення порушення. Нормами глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. На підставі зазначеного складено Акт про порушення № 2362 від 21.07.2021 р. за підписом гр. [PERSON] (чоловік гр. [PERSON] ) із підозрою на порушення пп. 3 п. 1 гл. 2 Кодексу ГРМ «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу)», а саме: не чіткий відбиток пломби зразку заводу виробника. Вказане порушення усунуте того ж дня шляхом зняття лічильника газу на експертизу та встановлення газового лічильника з обмінного фонду, про що зазначено в акті про порушення та Акті про усунення порушення від 21.07.2021 р. Відносно посилання Позивача на п. 3 гл. 8 Р Х Кодексу ГРМ, а саме на те, що у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки, вказали, що дана норма не стосується матеріалів справи, оскільки визначає загальний порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню). При цьому, у даному випадку, ключовим є втручання в засіб вимірювальної техніки, а саме лічильник газу GALLUS G4 №02013866, 2007 року випуску. Звертали увау на зміст абз. 13 п. 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, а саме, якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. При цьому витрати, пов`язані з проведенням експертизи та/або позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані власником комерційного ВОГ/ЗВТ (крім факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ). Крім того, власник впродовж двомісячного строку здійснює заходи щодо приведення комерційного ВОГ (ЗВТ) в точці вимірювання у відповідність до вимог розділу X цього Кодексу, за винятком лічильників газу побутових споживачів. У разі невідповідності лічильників газу побутових споживачів нормативним документам у сфері метрології (за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період відсутності лічильника газу та приведення точки вимірювання у відповідність до вимог цього Кодексу забезпечуються відповідно до вимог пункту 5 глави 8 цього розділу, а витрати, пов`язані з позачерговою чи експертною повіркою, компенсуються за рахунок Оператора ГРМ. На підставі зазначеного та відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р Х Кодексу ГРМ лічильник газу марки GALLUS типорозмір G4 №02013866, 2007 року випуску у присутності гр. [PERSON] ЗВТ запаковано в пакет, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером № 11021408, про що складено Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 21.07.2021 р. та Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 21.07.2021 р. за підписом гр. [PERSON] . На місце демонтованого лічильника встановлено лічильник газу AT «Київоблгаз» марки «Самгаз», типорозміром G-4, заводський № 7129122, 2021 року. Експертизу лічильника газу проведено 22.07.2021 року сервісним центром АТ «Київоблгаз» м. Боярка, комісією, що затверджена Наказом № 13.1Но-68-0521 від 19.05.2021 р., в присутності гр. [PERSON] за дозволом Позивача при проведенні фото та відеофіксації. З використанням схеми фотографічних відбитків тавр на пломбах, що надані заводом виробником. Експертиза лічильника газу лабораторією з повірки побутових лічильників газу супроводжувалася складанням протоколу експертного огляду ПЛГ, у якому зафіксовано всі характеристики, що були визначені при проведенні експертизи та невідповідності, що встановлені. В п. 13 протоколу зазначено, що представник позивача зауважень до процедури експертизи не має. Представник відповідача на зауваження позивача, що відповідно до пп. 3, 7, 9 гл. 10 Р Х Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ має право залучати до експертизи лічильника газу, експертів заводів виробників та суб`єктів судово-експертної діяльності, які не входять до складу комісії на постійній основі, зазначала, що вищевказаним відповідачу саме надано право, а не обов`язок залучення зазначених експертів до участі при проведенні експертизи лічильників газу. Крім того, таке право має і позивач, проте матеріали справи не містять доказів щодо бажання залучення до експертизи лічильника газу, експертів заводів-виробників та суб`єктів судово-експертної діяльності, які не входять до складу комісії на постійній основі. Крім того, відсутні також докази, що підтверджують бажання позивача провести незалежну експертизу пломби, яка визнана невідповідною, або звернення до заводу виробника щодо ідентифікації виявленої невідповідності пломби зразку заводу-виробника (фото зразка, що надано у відповідь на лист АТ «Київоблгаз» № 81013.1-СЛ-6461-0720 від 13.07.2020 р.). За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.07.2021 № Д50/М1589е-21. За результатами позачергової повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 1359:2012 Лічильники газу мембранні, ДСТУ 3336-96 Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки. П.6.4.1 Зовнішній вигляд. Та вищевказаний лічильник визнано непридатним: «Пломба на відліковому пристрої не відповідає вимогам ЕД заводу-виробника. Пошкоджена кришка відлікового пристрою в місцях пломбування». З урахування проведеної повірки лічильника газу, за результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу № 1589е від 23.07.2021 р. Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання. Відповідач також звертає увагу, що посилання позивача на визначене п. 4 гл. 1 Р І Кодексу поняття «пошкодження пломб» є помилковим, оскільки воно не стосується пломб, що встановлюються заводами-виробниками. Помилковим є також і твердження позивача, що «Відповідач перекладає відповідальність на споживачку [PERSON] за пропуск терміну періодичної повірки лічильника газу», оскільки виявлене втручання вказує на невідповідність пломб заводу виробнику і ніяк не пов`язано з метрологічними характеристиками, що встановлює повірка. Наказом №01Но-111-0821 від 06.08.2021 р. р. створено комісію з розгляду актів про порушення вимог кодексу ГРМ. Відповіді щодо обов`язку входити до складу комісії представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора містяться в додатках до відзиву. На засіданні комісії, що відбулося 15.09.2021 р. за присутності правомочного складу комісії та представника позивача, комісією було складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №8589 від 15.09.2022 року та прийнято рішення про задоволення цього акту про порушення. Представником позивача було внесено до протоколу свої зауваження. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відносно вартості природного газу за 1 м.куб. варто зазначити, що протягом періоду за який проведено Позивачу нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, Відповідачем здійснювалась закупівля послуг з балансування обсягів природного газу на підставі укладених договорів. Довідка про ціни для покриття виробничо-технічних втрат/витрат природного газу - додаток 20. Так, 15.09.2021 року Комісія з розгляду актів про порушення розрахувала вартість об`єму спожитого природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита - 1 шт., газовий котел - 1 шт., опалювальна площа будинку 155,8 м2 (відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) за період з 17.03.2021 р. по 21.07.2021 р. На підставі зазначеного, позивачу було надано акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 15.09.2021 р. на суму 18 776,74 грн., розрахунок від 15.09.2021 р. та акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 15.09.2021 р. Представник відповідача зазначала, що відповідач діяв в межах норм встановлених законодавством та всі доводи позивача не підтверджено відповідними доказами. Також зазначала, що сам факт пошкодження пломби є порушенням наслідком якого є складення акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості, при цьому фіксація такого порушення процедурно не пов`язана з проведенням позачергової повірки чи експертизи. А також про те, що при проведенні Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за заявою Позивача від 19.10.2021 № 7473/16.3.2/8-21 перевірки дотримання відповідачем встановлених норм законодавства при виявленні порушення за адресою позивача, порушень не виявлено, що підтверджується листом НКРЕКП №4868/16.3.2/10-21 від 05.11.2021 р. У своєму відзиві представник відповідача заперечувала проти позову в частині стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що особа має право на відшкодування моральної шкоди виключно у випадку порушення її прав та завдання моральної шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю і що як зазначено вище, дії АТ «Київоблгаз» є законними та правомірними, що позбавляє позивача права на відшкодування моральної шкоди. Крім того, виходячи зі змісту положень пунктів 3 та 5 ч. З ст. 175 ЦПК України, позивач у своїй позовній заяві не надав обґрунтованого розрахунку суми (26000,00 грн.), що підлягає стягненню, адже позивач мав чітко визначити чому саме вказана грошова сума підлягає стягненню, проте позивач взагалі не надає пояснень з цього приводу. Враховуючи викладене, представник відповідача просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» в повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши докази у справі кожен окремо та у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява N 38722/02). Правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Відповідно до пункту 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу. Пунктом 1 гл. 2 РХІ Кодексу ГРМ визначено порушення Споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. До них належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу) (пп. 3). Пунктом 4 глави І Розділу І Кодексу ГРС визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно пунктів 1-5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС на дату складання акта про порушення визначено: 1. У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. 2. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. 3. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. 4. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. 5. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що особиста участь споживача при перевірці не є обов`язковою, а вирішальною є участь незаінтересованої особи під час проведення фіксації порушення та складання акта про порушення. З матеріалів справи убачається, що Акт про порушення №2362 від 21 липня 2021 року складено представниками Оператора ГРМ у присутності гр. [PERSON] , який є, як зазначено, чоловіком позивачки.Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що гр. [PERSON] є заінтересованою особою з боку АТ «Київоблгаз». Тому суд не бере до уваги доводи позивачки відносно недійсності акту про порушення, оскільки він складений без участі споживачки. Крім того суд не погоджується із доводами позивача, що акт про порушення містить ознаки службового підроблення, адже має виконані друкованим способом відомості, що він містить. Належних доказів щодо підробки представник позивача не надав. Судом встановлено, що надруковані відомості мають ознаки виключно відомостей про вид порушення і ніяким чином не містять ознак, що пов`язують дане порушення з відповідним суб`єктом, оскільки відомості відносно осіб, які їх складали, Споживачів та їх представників, дати та номеру акту, уточнення виявленого порушення, дані вузла обліку на об`єкті та відмітка про усунення порушення заповнені представниками відповідача власноручно. За змістом абзацу 10 пункту 7 глави 9 розділу X Кодекс ГРС при виявленні несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. Главою 10 розділу X Кодекс ГРС унормовано порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб, згідно якого обумовлено: 1. Якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави. 2. Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ. Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»). У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі). У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою. 3. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація. 4. Споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р Х Кодексу ГРМ лічильник газу марки GALLUS типорозмір G4 №02013866, 2007 року випуску у присутності гр. [PERSON] ЗВТ запаковано в пакет, який опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером № 11021408, про що складено Акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 21.07.2021 р. та Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 21.07.2021 р. за підписом гр. [PERSON] . На місце демонтованого лічильника встановлено лічильник газу AT «Київоблгаз» марки «Самгаз», типорозміром G-4, заводський № 7129122, 2021 року. Судом також встановлено, що експертизу лічильника газу позивача, проведено комісією структурного підрозділу АТ «Київоблгаз» - лабораторією з повірки лічильників газу (м. Боярка) відділу лабораторних вимірів управління метрології із залученням представника органу метрологічного нагляду Державного підприємства «Київоблстандартметрологія», затвердженої наказом №13.1Но-68-0521 від 19.05.2021 р., 22.07.2021 р. в присутності гр. [PERSON] за письмовим дозволом позивачки. Зуваження позивачки відносно порушення обов`язку залучення до експертизи лічильника газу представників виробника ЗВТ чи виробника пломби відхиляються судом. Оскільки, суд погоджується з відповідачем, що Кодексом ГРС відповідачу надано саме право, а не обов`язок залучення представників виробника ЗВТ чи виробника пломби до участі при проведенні експертизи лічильників газу. Крім того, таке право має і Позивач, проте матеріали справи не містять доказів щодо бажання залучення до експертизи лічильника газу, експертів заводів-виробників та суб`єктів судово-експертної діяльності, які не входять до складу комісії на постійній основі. За результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу № 1589е від 23.07.2021 р., в якому комісією для проведення експертизи лічильників газу встановлено: по результатам зовнішнього огляду лічильника газу: «1.1. Цілісність заводських пломб та повірочного тавра: Пломба містить відтиск літери «А» у верхній частині, в нижній частині пломби відтиск не читається. Пломба не відповідає зразку заводу-виробника; 1.2. Цілісність відлікового механізму: Лічильник функціонує. Стопор зворотнього ходу спрацьовує. Пошкоджений корпус відлікового механізму в місці пломбування (придавленості). Пошкоджене лако-фарбове покриття на кронштейні кріплення відлікового механізму в місці пломбування. Пошкоджена плата кріплення відлікового механізму в місці встановлення вісі юстувальних колес (пошкоджене лако-фарбове покриття). Відліковий механізм знімався. 1.3. Механічні пошкодження та інше: корпус забруднений». Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання. Судом також досліджено відеозапис проведення експертизи лічильника позивачки та надані фотодокази. Згідно даного відеозапису, експерт, який проводив дослідження, повідомляє та показує представнику позивача зауваження до пломб на лічильнику та надає для порівняння зразки пломби заводу виробника. За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.07.2021 № Д50/М1589е-21. Судом взято до уваги зауваження позивачки, що встановлення факту підробки пломби заводу-виробника не входить в компетенцію ДП «Київоблстандартметрологія». За результатами позачергової повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 1359:2012 Лічильники газу мембранні, ДСТУ 3336-96 Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки. П.6.4.1 Зовнішній вигляд. Та вищевказаний лічильник визнано непридатним: «Пломба на відліковому пристрої не відповідає вимогам ЕД заводу-виробника. Пошкоджена кришка відлікового пристрою в місцях пломбування». При цьому, питання щодо підробки пломби в довідці про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.07.2021 № Д50/М1589е-21 не розглядається, а відслідковується виключно фіксування факту невідповідності вимогам ЕД (експлуатаційної докуменації), який є основою у визначенні втручання в роботу лічильника газу. Стан захисного пломбування є одним з критеріїв оцінки зовнішнього вигляду будь-якого лічильника газу, що в рамках проведення повірки підлягає обов`язковому контролю відповідно до застосованої методики повірки згідно з вимогами частини шостої розділу ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів (затверджений наказом Мінекономрозвитку від 08.07.2016 року №193). Отже, суд не приймає до уваги доводи позивача, про те, що актом експертизи від 23.07.2021 року №1589е та довідкою про непридатність ЗВТ від 23.07.2021 року №Д50/М1589е не підтверджено, ані пошкодження пломби, ані її підроблення, а отже експертна комісія Оператора ГРМ не встановила таких фактів як пошкодження пломби чи факта її підроблення, що спростовує всі подальші висновки комісії про втручання. Сам факт невідповідності пломби експлуатаційній документації заводу-виробника є порушенням наслідком якого є складення акту про порушення та донарахування необлікованих об`ємів природного газу і його вартості. При цьому, суд погоджується із доводами відповідача, що фіксація такого порушення процедурно не пов`язана з проведенням позачергової повірки чи експертизи та строк пропуску міжповірочного інтервалу відповідачем чи відсутність юриста при проведенні експертизи лічильника газу, про яке зазначила представник позивачки у судовому засіданні, ніяким чином не виключає виявлене втручання споживача в лічильник газу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 1 пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС передбачено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Судом встановлено, що на засіданні комісії з розгляду актів про порушення АТ «Київоблгаз», що відбулося 15.09.2021 р. за присутності правомочного складу комісії, затвердженої наказом №01Но-111-0821 від 06.08.2021 р. та представника позивачки, на підставі висновку експертизи щодо виявленого втручання в лічильник газу марки GALLUS типорозмір G4 №02013866, 2007 року випуску, комісією було прийнято рішення про задоволення цього акту про порушення про що складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №8589 від 15.09.2022 року. Представником Позивача було внесено до протоколу свої зауваження. Оскільки факт порушення позивачкою вимог Кодексу ГРС встановлено належними доказами, при цьому відсутні порушення відповідачем положень Кодексу ГРС та інших нормативно-правових актів, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 15.09.2021 року №8589 про донарахування [PERSON] необлікованих обємів (обсягів) природного газу у розмірі 18776,74 грн. не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 26 000,00 грн. суд вважає також необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, особа має право на відшкодування моральної шкоди виключно у випадку порушення її прав та завдання моральної шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Окремі роз`яснення щодо порядку розгляду справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 в п. 4 якої зазначено, що відповідно до ст. 137 ЦПК (ст. 175 чинного ЦПК України) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім цього, в п. 5 вказаної постанови Пленуму роз`яснюється, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, не обґрунтовано заявлений розмір моральної шкоди в сумі 26000,00 грн. Сам по собі факт складення протоколу про порушення не може ототожнюватися із завдання моральної шкоди, відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьоїстатті 133 ЦПК Українипередбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннямистатті 59 Конституції Українизакріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостоїстатті 137 ЦК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір та витрати на правничу допомогу, покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed