Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної\~ради Київської області (далі - відповідач) про визнання\~в порядку\~спадкування права\~власності на\~спадкове майно\~за заповітом, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] \~ син. За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельну частку (пай) і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,9290 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222785200:03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою. Проте позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу держаного акту на право приватної власності на землю. Про втрату вказаного оригіналу держаного акту на право приватної власності на землю розміщено оголошення в газеті «Макарівські вісті» № 26 від 30.06.2023 року. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на земельну ділянку загальною площею 3,9290 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222785200:03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року, який видано на підставі рішення Наливайківської сільської ради народних депутатів 12 сесії ХХІІІ скликання від 23.02.2001 року № 50. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007. Ухвалою суду від 01.08.2023 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву.\~ Ухвалою суду від 11.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні в цей же день. У судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, рішення просили прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9), який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживав та був зареєстрований [PERSON] \~ син (а.с. 10). За життя 30.03.2006 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельну частку (пай) і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,94 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222785200:03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007 (а.с. 12). Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3206868432016 від 14.07.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером: 3222785200:03:011:0012, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцерозташування: Київська обл., Макарівський р-н, Наливайківська сільська рада, має площу 3,9290 га (а.с. 13-15). Позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, що слідує з Витягів зі Спадкового реєстру (а.с. 20-22). Постановою приватного нотаріуса № 02-41/5 від 12.07.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 23). Факт втрати оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» №26 від 30.06.2023 року (а.с. 16). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач будучи єдиним спадкоємцем за заповітом майна покійного [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved