Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

у березні 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6288/22 від 11 жовтня 2022 року [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою. Кримінальне провадження закрито. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв`язку з чим остання перебувала на лікуванні в КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» з 26 липня 2022 року по 09 серпня 2022 року 15 л/д у хірургічному відділенні. На лікування потерпілої витрачено 13\~241,40 грн. Витрати закладів охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] здійснені внаслідок злочинних дій [PERSON] , тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено ухвалою суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача та стягнути з нього, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої кошти у сумі 13\~241,40 грн. Ухвалою судді від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справ, призначено судове засідання. Прокурор Новомосковської окружної прокуратури у судове засідання не з`явився, 05 вересня 2023 року подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник позивача-1 Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача-2 Губиниської селищної ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором. Відповідно до частин 4-6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарному лікуванні потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2022 року у справі № 183/6288/22, зокрема, звільнено обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою [PERSON] . Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності /а.с.31-32/. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є [PERSON] , [INFO] . Згідно з листом Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» від 28 лютого 2023 року № 145, зокрема, [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні 15 л/д з 26 липня 2022 року по 09 серпня 2022 року у хірургічному відділенні. Заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілих лікарнею не вживались /а.с.15/. Як убачається з матеріалів справи, заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не вживалися також і Губиниською селищною радою Новомосковського району /а.с.35/. Згідно з довідкою КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» від 27 лютого 2023 року № 142, вартість знаходження хворої [PERSON] , [INFO] , на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні за період з 26 липня 2022 року по 09 серпня 2022 року становить 13\~241,40 грн /а.с.16/. Комунальне підприємство «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування», у якій проводилось лікування потерпілої перебувало в управлінні Дніпропетровської обласної ради та фінансується з обласного бюджету. Витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілої від злочину та непогашення зазначених витрат, призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та підставами перебування потерпілої [PERSON] в лікарні, витратами, пов`язаними зі стаціонарним лікуванням, а тому обов`язок з відшкодування витрат необхідно покласти на відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, ураховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved