Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2021 року о 13 годині 38 хвилин на платформі Приват 24 нею здійснювалась оплата комунальних послуг з особистої картки для виплат № [NUMBER] . Під час проведення оплати операція призупинилась та їй надійшов телефонний дзвінок на номер [NUMBER] , який прикріплений до її рахунків в АТ КБ «ПриватБанк». Невідома особа представилась представником банку та повідомила, що для підтвердження здійснення оплати їй необхідно авторизуватись. Крім того, невідома особа запропонувала їй послугу надсилання смс-повідомлення на телефон про здійснення операцій по картці, на що вона погодилась. Також, невідома особа повідомила, що через 30 хвилин можна буде здійснювати операції по картці. 15 жовтня 2021 року під час спроби здійснення оплати нею картою для виплат № [NUMBER] , на якій були кошти у сумі 23480 гривень та за якою закріплено її рахунок заробітної плати та пенсії, вона виявила, що у додатку її код входу не вірний та будь-які платежі не можливі. Також, у вхідних повідомленнях електронної пошти вона виявила лист ПриватБанку від 15 жовтня 2021 року з копією договору за карткою Універсальна GOLD, яку вона не замовляла та не оформлювала. Під час спілкування з оператором Приват 24 її повідомили про те, що її рахунок по картці для виплат закритий та відкрито на її ім`я універсальну картку за № [NUMBER] з кредитним лімітом 57000 гривень, на відкриття якої вона згоди не надавала, не підписувала договір та не погоджувалась із заявкою-приєднанням із зазначеної картки. Крім того, її повідомили, що грошові кошти, які були на картці для виплат зникли та баланс становить 85 копійок, рахунок закритий. Також, із зазначеної універсальної картки було здійснено переказ грошових коштів у сумі 57000 гривень. Разом з тим, на її номер телефону не приходили ні смс-повідомлення, ні дзвінки від ПриватБанку стосовно підтвердження списання грошових коштів з її рахунків. У зв`язку з цим, вона подала заяви до правоохоронних органів поліції та департаменту кіберполіції за № 156768 від 15 жовтня 2021 року щодо вчинення невідомими особами шахрайських дій. Департаментом кіберполіції її звернення було пере направлено до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яке зареєстровано 26 жовтня 2021 року № 17137. 28 жовтня 2021 року за № 12021105090003668 було внесено відомості до ЄРДР щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України. Вона звернулась до внутрішньої безпеки ПриватБанку із заявою від 19 жовтня 2021 року про проведення службового розслідування з приводу цього факту. Одночасно вона звернулась до ПриватБанку із заявками від 21 жовтня 2021 року за № 1697708, № 1698726 про повернення грошових коштів у сумі 23468 гривень, які знаходились на картці для виплат, та про визнання недійсними кредитних коштів у сумі 57000 гривень. 22 жовтня 2021 року їй прийшло смс-повідомлення з банку по заявці № 1697708 про те, що кошти у сумі 55281 гривень в рамках правил платіжних систем не можуть бути повернуті. Просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» визнати недійсним створення кредиту та зупинити нарахування відсотків за карткою «Універсальна» № [NUMBER] та списати з неї заборгованість за кредитними коштами у сумі 57000 гривень; - зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок грошових коштів на особистому рахунку в сумі 23480 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 25 листопада 2021 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 27-28), з якої вбачається, що вона просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок грошових коштів на особистому рахунку в сумі 23480 гривень; - стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь кошти у сумі 57000 гривень, сплачених у рахунок кредитної заборгованості за карткою «Універсальна» № [NUMBER] , яка утворилась внаслідок шахрайських дій. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, підтримала викладене у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях (а.с. 41-49, 70-72). Зазначила, що з дати відкриття карткового рахунку 13 жовтня 2021 року банком на рахунок позивача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 57000 гривень. Зазначене підтверджується випискою по картковому рахунку позивача. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо відкриття, ведення та обслуговування карткового рахунку, його функціонування та кредитування рахунку. Крім того, в подальшому 25 листопада 2021 року позивачем було сплачено заборгованість по кредиту в сумі 57000 гривень, що свідчить про схвалення правочину [PERSON] . Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Саме користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк. До моменту такого повідомлення ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Всі фінансові операції за картками позивача 13 жовтня 2021 року здійснені з оплати товару/послуги в Інтернеті на ігрових сайтах та підтверджені 3D Secure, який надсилався на фінансовий номер телефону. 3D Secure - технологія, що контролює безпеку платежів, що здійснюються в інтернеті. Оплачуючи послуги або товар онлайн, користувач отримує sms-повідомлення з унікальним одноразовим паролем для підтвердження операції. 3D Secure розроблений з метою максимально знизити ризик шахрайства, пов`язаного з банківськими картами та онлайн оплатами. Оскільки оспорювані транзакції були здійснені з використанням Міжнародної Платіжної Системи MasterCard International, то МПС не проводить операцій при авторизації яких були введені конфіденційні дані картки (ПІН -код, CVC2) та підтверджені 3D Secure паролем. Твердження позивача щодо того, що транзакції по її рахунку проведені без її згоди спростовуються повідомленням позивача, що вона невідомій особі по телефону надала згоду на отримання смс-повідомлень та пройшла авторизацію за підказками цієї ж невідомої особи. Таким чином позивач своїми діями сприяла передачі інформації, яка необхідна для здійснення фінансових операцій за допомогою Приват24. За результатами перевірки, здійсненої банком за заявою позивача встановлено, що телефонні дзвінки на фінансовий номер телефону позивача банком не здійснювались протягом 13 жовтня 2021 року. Наданий позивачем Витяг з ЄРДР не є доказом вчинення злочину щодо неї. Позивач звернулась до банку вже після настання дати валютування, а саме після здійснення всіх оспорюваних платіжних операцій, а тому строки, встановлені п.п. 23.1, 23.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для вчинення дій з відкликання переказу пропущені позивачем. Звернення до банку датоване 19 жовтня 2021 року, тобто через 6 днів після здійснення оспорюваних операцій по рахунку позивача. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачем була відкрита картка для виплат № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк». З позову вбачається, що 13 жовтня 2021 року під час проведення оплати комунальних послуг за допомогою картки операція призупинилась та позивачу надійшов телефонний дзвінок на номер [NUMBER] , який прикріплений до її рахунків в АТ КБ «ПриватБанк». Невідома особа представилась представником банку та повідомила, що для підтвердження здійснення оплати їй необхідно авторизуватись. Крім того, невідома особа запропонувала їй послугу надсилання смс-повідомлення на телефон про здійснення операцій по картці, на що вона погодилась. Також, невідома особа повідомила, що через 30 хвилин можна буде здійснювати операції по картці. 15 жовтня 2021 року під час спроби здійснення оплати картою для виплат № [NUMBER] , на якій були кошти у сумі 23480 гривень, позивач виявила, що у додатку її код входу не вірний та будь-які платежі не можливі. Також, у вхідних повідомленнях електронної пошти позивач виявила лист ПриватБанку від 15 жовтня 2021 року з копією договору за карткою Універсальна GOLD. Під час спілкування з оператором Приват 24 позивача повідомили про те, що її рахунок по картці для виплат закритий та відкрито на її ім`я універсальну картку за № [NUMBER] з кредитним лімітом 57000 гривень. Позивач зазначає, що вона на відкриття цієї картки згоди не надавала, не підписувала договір та не погоджувалась із заявкою-приєднанням із зазначеної картки. Крім того, позивача повідомили, що грошові кошти, які були на картці для виплат зникли та баланс становить 85 копійок, рахунок закритий. Також, із зазначеної універсальної картки було здійснено переказ грошових коштів у сумі 57000 гривень. Позивач подала заяви до правоохоронних органів поліції та департаменту кіберполіції за № 156768 від 15 жовтня 2021 року щодо вчинення невідомими особами шахрайських дій. Департаментом кіберполіції звернення позивача було пере направлено до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яке зареєстровано 26 жовтня 2021 року № 17137 (а.с. 18). 28 жовтня 2021 року за № 12021105090003668 було внесено відомості до ЄРДР щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 19). Позивач звернулась до внутрішньої безпеки ПриватБанку із заявою від 19 жовтня 2021 року про проведення службового розслідування з приводу цього факту (а.с. 8-10). Також, позивач звернулась до ПриватБанку із заявками від 21 жовтня 2021 року за № 1697708, № 1698726 про повернення грошових коштів у сумі 23468 гривень, які знаходились на картці для виплат, та про визнання недійсними кредитних коштів у сумі 57000 гривень (а.с. 15). 22 жовтня 2021 року позивачу прийшло смс-повідомлення від відповідача по заявці № 1697708 про те, що кошти у сумі 55281 гривень в рамках правил платіжних систем не можуть бути повернуті (а.с. 16). Просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок грошових коштів на особистому рахунку в сумі 23480 гривень; - стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь кошти у сумі 57000 гривень, сплачених у рахунок кредитної заборгованості за карткою «Універсальна» № [NUMBER] , яка утворилась внаслідок шахрайських дій. З відзиву на позову заяву вбачається, що твердження позивача не відповідають дійсності та нічим не підтверджуються. З дати відкриття карткового рахунку 13 жовтня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок позивача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 57000 гривень. Зазначене підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с. 52-54). Відповідно до п.п. 1, 2, 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Представник відповідача зазначає про те, що всі фінансові операції за картками позивача 13 жовтня 2021 року здійснені з оплати товару/послуги в Інтернеті на ігрових сайтах та підтверджені 3D Secure, який надсилався на фінансовий номер телефону. 3D Secure - технологія, що контролює безпеку платежів, що здійснюються в інтернеті. Оплачуючи послуги або товар онлайн, користувач отримує sms-повідомлення з унікальним одноразовим паролем для підтвердження операції. 3D Secure розроблений з метою максимально знизити ризик шахрайства, пов`язаного з банківськими картами та онлайн оплатами. Оскільки оспорювані транзакції були здійснені з використанням Міжнародної Платіжної Системи MasterCard International, то МПС не проводить операцій при авторизації яких були введені конфіденційні дані картки (ПІН -код, CVC2) та підтверджені 3D Secure паролем. Твердження позивача щодо того, що транзакції по її рахунку проведені без її згоди спростовуються повідомленням позивача, що вона невідомій особі по телефону надала згоду на отримання смс-повідомлень та пройшла авторизацію за підказками цієї ж невідомої особи. Таким чином, позивач своїми діями сприяла передачі інформації, яка необхідна для здійснення фінансових операцій за допомогою Приват24. За результатами перевірки, здійсненої банком за заявою позивача встановлено, що телефонні дзвінки на фінансовий номер телефону позивача банком не здійснювались протягом 13 жовтня 2021 року. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Вбачається, що будь-яких доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин [PERSON] суду не надано. Доводи позивача ґрунтуються лише на її поясненнях. [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти того, що вона надали свої персональні дані щодо карткового рахунку невідомим особами, вважаючи, що це працівники банку. Таким чином, позивач своїми діями сприяла передачі інформації, необхідної для здійснення фінансових операцій за допомогою Приват 24. Представник відповідача також зазначила, що позивач погасила кредит у повному обсязі у розмірі 57000 гривень, що не заперечувалось позивачем. Позивачем зазначено, що нею сплачені вказані кошти з метою уникнення від нарахування банком штрафних санкцій на неї. Представник відповідача також посилається на те, що позивач звернулась до банку вже після настання дати валютування, а саме після здійснення всіх оспорюваних платіжних операцій, а тому строки, встановлені п.п. 23.1, 23.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для вчинення дій з відкликання переказу пропущені позивачем. Звернення до банку датоване 19 жовтня 2021 року, тобто через 6 днів після здійснення оспорюваних операцій по рахунку позивача. Доводів на спростування зазначених обставин позивачем суду також не надано. За таких обставин, відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії щодо відновлення залишку грошових коштів на особистому рахунку позивача в сумі 23480 гривень та стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача коштів у сумі 57000 гривень, сплачених останньою у рахунок погашення кредитної заборгованості. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed