Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 липня 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] , під час якого [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач у тексті позовної заяви просила справу розглядати без її участі. 14 вересня 2023 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 липня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Бориспільським міськрайонним ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис №371. Після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2018 року (а.с.11). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2019 року (а.с.12). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №62 від 30 червня 2023 року (а.с.1) вбачається, що [PERSON] при пред`явленні позову сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. Крім того, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. З огляду на це суд висновує, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 536 гривень 80 копійок (1073,60 : 2). Інші 50 відсотків сплаченого [PERSON] судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved