Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] про стягнення суми авансу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 червня 2021 року між нею та [PERSON] яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] укладено договір завдатку № 1. Відповідно до п.1 Договору майбутній продавець зобов`язується продати, а майбутній покупець купити належну продавцеві 3- и кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить продавцеві власності згідно договору дарування від 08.06.2018 року за 26800 доларів США. Сторони дійшли згоди, що договір купівлі-продажу квартири буде укладено в строк до 01 серпня 2021 року. Також договором передбачено, що підтверджуючи свої наміри купити у строки, передбачені п. 2 договору квартиру, майбутній покупець передає майбутньому продавцеві в якості завдатку грошові кошти у сумі 1500 доларів США. Сторони договору також домовились, що відповідно до положень ст. 570 Цивільного кодексу України, завдаток, зазначений у п. 3 даного договору при укладенні договору купівлі продажу квартири, зазначеної у п.1 даного договору, вважається авансом і входить у вартість продажу квартири. Актом приймання-передачі підтверджується, що [PERSON] передала а [PERSON] в присутності законного представника [PERSON] прийняла грошові кошти в сумі 1500 доларів США, як завдаток за майбутню купівлю вищевказаної квартири. 01 серпня 2021 року продаж квартири не відбувся, [PERSON] та її законний представник [PERSON] не мають наміру укладати договір купівлі-продажу квартири, від спілкування ухиляються. 11 серпня 2022 року [PERSON] звернулась з письмовою вимогою про повернення коштів, однак вимога була проігнорована зі сторони [PERSON] та її законного представника [PERSON] . У зв`язку з чим, позивач змінивши предмет позову, просить стягнути з відповідача грошові кошти, передані їй в якості авансу у розмірі 40755,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Ухвалою судді Вінтоняк Н.Д. від 20 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 28). На підставі розпорядження керівника апарату Автозаводського районного суду міста Кременчука справу перерозподілено судді Нестеренку С.Г. у зв`язку з тривалою непрацездатністю судді Вінтоняк Н.Д. та неможливості продовження нею розгляджу справи (а.с. 54). 13 липня 2022 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, відповідно просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 1500 доларів США (а.с. 71). 30 серпні 2022 року судом за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі належними відповідачами [PERSON] та [PERSON] (в їх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] ) (а.с. 82). 23 листопада 2023 року заочним рішенням позов [PERSON] задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] , які діють у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суму авансу в розмірі 1500 доларів США, та з кожного кошти у повернення сплаченого судового збору по 454 грн. 03 травня 2023 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про стягнення суми авансу. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про стягнення суми авансу та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. 08 червня 2023 року ухвалою суду залучено до участі у справі співвідповідачем [PERSON] , [INFO] , котра досягла повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Єгоров С.А. не прибули, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, задовольнити позовні вимоги з наведених в позові підстав, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Нестеренко А.В. у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник відповідача просила розглянути справу за її відсутності та відсутності цього відповідача, проти позову заперечували, просила відмовити з наведених підстав у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули повторно, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Частиною 1\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом достовірно встановлено, що 09 червня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітньої на той час [PERSON] , [INFO] , було досягнуто домовленість щодо купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] . У забезпечення зобов`язань по укладанню договору купівлі-продажу позивач передала відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500,00 дол. США як аванс за продаж квартири адресою: [ADDRESS] , про що свідчать Договір завдатку № 1 від 09 червня 2021 року та акт приймання-передачі завдатку до договору завдатку № 1 від вказаної дати. Пунктом 2 Договору визначено: Сторони домовились, що договір купівлі продажу квартири буде укладено в строк до 01 серпня 2021 року. П.3 Договору визначено: Підтверджуючи свої наміри купити у строки, передбачені п. 2 договору квартиру, майбутній покупець передає майбутньому продавцеві в якості завдатку грошові кошти у сумі 1500 ( одна тисяча п`ятсот ) доларів США. Відповідно до п. 4 Договору Сторони домовились, що відповідно до положень ст. 570 Цивільного кодексу України, завдаток, зазначений у п. 3 даного договору при укладенні договору купівлі продажу квартири, зазначеної у п.1 даного договору, вважається авансом і входить у вартість продажу квартири (а.с. 8-9). 11.08.2021 року позивач [PERSON] у письмовій формі звернулась до [PERSON] та її законного представника [PERSON] з вимогою повернути грошові кошти (а.с. 12-13). Станом на час розгляду справи відповідачами [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , не повернуто позивачу грошові кошти в розмірі 1500,00 доларів США в якості авансу. Крім того у ході розгляду справи встановлено, що з 2018 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які є батьками відповідача [PERSON] , припинені шлюбні відносини та було прийнято рішення про передачу у власність неповнолітньої на той час дочки [PERSON] квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі після припинення шлюбних відносин залишились проживати відповідач [PERSON] разом із дочкою [PERSON] . З 12 квітня 2006 року відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Суд приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] та його представника щодо того, що відповідачу [PERSON] не було відомо про укладення договору завдатку з [PERSON] та отримання [PERSON] авансу за продаж квартири у розмірі 1500 доларів США, а також, що жодних договорів в інтересах дочки [PERSON] не укладав та жодних коштів не отримував, що не було спростовано позивачем та його представником, іншими відповідачами шляхом подання належних і допустимих доказів. Відповідно до частини першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частинами першої, третьою\~статті 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Нормами ст.657 ЦК України\~передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень ч.4\~ст. 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року в справі №6-176цс12. Зокрема, Судова палата в цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що згідно із ч. 2\~ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року, від 14 березня 2012 року, від 27 липня 2011 року у справах про стягнення авансових платежів, сплачених за попередніми договорами і розірвання таких договорів суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що в разі не укладення сторонами основних договорів у строк, визначений попередніми договорами, передані позивачами в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до ст.570ЦК України\~не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили. Згідно зі статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. При відмові від покупки аванс повинен бути повернутий покупцеві в обов`язковому порядку. Оскільки договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, в зв`язку з відмовою продавця від придбання квартири, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 1500,00 доларів США є авансом та підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Необхідно стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] кошти у повернення отриманої суми авансу в розмірі 1500 доларів США та з кожного кошти у повернення сплаченого судового збору по 454 грн. У частині вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити у задоволенні позову внаслідок безпідставності та необґрунтованості. Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Outcome: partial