Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2001 року у Снігурівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, між ними втрачено взаєморозуміння та довіра. Більше одного року подружні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач згідно поданої письмової заяви просив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено 29серпня 2023 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 03 листопада 2001 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 128. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 13 квітня 2023 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 16). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~1073,60\~грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved