Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК Український страховий стандарт» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. У своїй позовній заяві просив суд стягнути з ПрАТ «СК Український страховий стандарт» на користь [PERSON] кошти в сумі 125 227,56 грн. (сто двадцять п`ять тисячі двісті двадцять сім гривень 56 копійок). Свою позовну заяву обґрунтував тим, що [INFO] в м. Києві по вулиці Євгена Коновальця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Авто з номерним знаком [NUMBER] мало поліс цивільної відповідальності ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» № 205386980. Розмір завданих збитків у зв`язку з ДТП оцінено ТОВ «ЕК «ФАВОРИТ-АССИСТАНС» відповідно до Звіту від 12.07.2022р. № 31425 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, становить 123 427,56 грн.. 08 серпня 2022 Постановою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/16703/22-п визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. 07.09.2022 року Позивачем було направлено до ПрАт «СК «Український страховий стандарт» вимогу щодо належного відшкодування. Враховуючи, що вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталася 28.06.2022р. є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2022 року матеріали справи було передано на розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив суд розглядати справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання своїх представників не направили, про час та місце слухання повідомлені належним чином, відзив не надавали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] в м. Києві по вулиці Євгена Коновальця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Було складено адміністративний протокол серії ААД номер 068070 на водія [PERSON] , який мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (код ЄДРПОУ 22229921) № 205386980. Згідно публічної інформації (https://policy-web.mtsbu.ua) та даних наданих працівнику Національної поліції України, авто з номерним знаком [NUMBER] мало поліс цивільної відповідальності ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» № 205386980. Того ж дня 28 червня 2022р. у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на адресу ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було надіслано Заяву на виплату та всі передбачені Законом документи. Страховою компанією проінформовано, що огляд авто страховою компанією не здійснюється, а розглядом заяв займається асистуюча компанія ТОВ «Фінанс-Лайн», ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 38021781. За результатами роботи з працівником ассистуючої компанії було проінформовано, що інформація про ДТП вже внесена в базу за № 0515, та запропоновано провести оцінку пошкоджень (в т.ч. запропоновано перелік оціночних компаній, відшкодування послуг яких буде здійснено разом з виплатою страхового відшкодування) після чого повторно подати документи до ТОВ «Фінанс-Лайн» з поточними датами. Після здійснення оцінки збитків 15 липня 2022 року на адресу асистуюючої компанії ТОВ «Фінанс-Лайн» було направлено пакет документів з результатами оцінки заподіяної шкоди. Вартість послуг з визначення матеріального збитку з оглядом транспортного засобу становила 1 800,00 грн., яка була сплачена на користь ТОВ «ЕК «Фаворит-Асистанс», що підтверджується копією Акту надання послуг № 5070 від 12 липня 2022р. Розмір завданих збитків у зв`язку з ДТП оцінено ТОВ «ЕК «ФАВОРИТ-АССИСТАНС» відповідно до Звіту від 12.07.2022р. № 31425 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, становить 123 427,56 грн. (сто двадцять три тисячі чотириста двадцять сім гривень 56 копійок). Додатковий розмір понесених витрат на оцінку збитків 1 800,00 грн. (одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок). 08 серпня 2022 Постановою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/16703/22-п визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 07 вересня 2022 року Позивачем було направлено до ПрАт «СК «Український страховий стандарт» вимогу щодо належного відшкодування відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Національним банком до ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СТАНДАРТ» (ЄДРПОУ 22229921) застосовано захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. З наступним обгрунтування: «Таке рішення Правління Національного банку України ухвалило 20 вересня 2022 року. А саме, рішення прийнято з обгрунтуванням, що Національний банк у серпні цього року призначив проведення позапланової інспекційної перевірки зазначеної страхової компанії. Під час спроби її здійснити було встановлено та зафіксовано факт відмови в проведенні перевірки. Особи, уповноважені представляти інтереси страхової компанії на час проведення перевірки, в день перевірки за місцезнаходженням страхової компанії були відсутні. Це унеможливило здійснення Національним банком позапланової інспекційної перевірки. Відсутність протягом першого дня перевірки особи, уповноваженої представляти інтереси страхової компанії на час проведення перевірки, є підставою для застосування заходу впливу у вигляді відкликання (анулювання) ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Це передбачено вимогами законодавства України, зокрема статтею 381 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».» У зв`язку з відсутністю зв`язку з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», 29 вересня 2022р. було направлено скаргу на Моторне (транспортне) страхове бюро України щодо відсутності вчинених дій згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Одержано відповідь, що «досудове врегулювання справ не дає позитивного результату, у зв`язку з чим повідомляємо, що Ви маєте право звернення до суду для захисту своїх прав і інтересів в порядку визначеному цивільним законодавство». Суд зазначає, що приписами статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п. 34.1. ст. 34). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.2. ст. 34). Відповідно до матеріалів справи вбачається, що сума збитків та понесених витрат, яка не виплачена ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно чинного полісу відповідно до Закону У країни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 125 227,56 грн. (сто двадцять п`ять тисяч двісті двадцять сім гривень 56 копійок). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Отже, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі. За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Статтею 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. Позивач, хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», але наділяється правами за цим договором, оскільки на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи, що вина застрахованої за полісом 205386980 особи визнана судом, то ДТП, що сталася 28 червня 2022р. відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 252 грн. 28 коп.

Outcome: approved