Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У суд звернулося Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 25.11.2009 в сумі 39 030,58 грн, яка складається із заборгованості за кредитом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 25.11.2009. Цього ж дня відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання з погашення кредиту за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 20.06.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 39 030,58 грн., яка складається із заборгованості за кредитом. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив мотивує тим, що заявлена до стягнення сума не грунтується на укладеному між ними договорі. Наданий позивачем розрахунок не підтверджений матеріалами справи. Він повністю сплатив отриману у борг суму коштів та не був ознайомлений належним чином з наданими банком «Умовами та правилами надання банківських послуг», наказом «Про внесені зміни в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів)», доданих до матеріалів позовної заяви, а також тарифами обслуговування кредитної картки при збільшенні кредитних лімітів. Позивач не надав первинні бухгалтерські документи на підтвердження нарахування суми боргу. Окрім того, зі змісту розрахунку вбачається, що позивач при обрахунку боргу застосовував необґрунтовано процентну ставку від 30 до 60 відсотків річних. До відзиву додав довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 28.08.2023 про те, що станом на день видачі довідки заборгованість [PERSON] за угодою від 27.11.2009 становить 33 680,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі міститься клопотання від представника позивача Ляра Д.Ю. про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази встановив наступне. Судом із копії заяви відповідача від 25.11.2009 та копії довідки про умови кредитування з використання кредитки Універсальна Gold від 25.11.2009 року встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, а саме надання кредиту шляхом видачі платіжної картки кредитка «Універсальна». У заяві від 25.11.2009 зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Викладене дає підстави для висновку, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 25.11.2009 року укладений кредитний договір. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вимогою до [PERSON] , у якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 25.11.2009 року у сумі 39 030,58 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Проте, з аналізу розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.11.2009 року, доданого позивачем до позовної заяви, випливає, що починаючи з 01.12.2015 банк почав погашати відсотки за користування кредитом за рахунок самого кредиту, таким чином збільшуючи тіло кредиту на суму нарахованих відсотків. Так, за період з 01.12.2015 до 20.06.2023 [PERSON] , внаслідок погашення відсотків за рахунок кредиту, збільшено тіло кредиту на 45 340,75 грн. В той же час, позивачем не подано до суду доказів укладення з відповідачем [PERSON] договору на умовах погашення відсотків за рахунок кредиту. Позивачем до суду подані копії документів: Умови та правила надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 ДСТУ 4163-2003, відповідно до яких відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23. В той же час, надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту, не засвідчені належним чином, а отже в силу вимог ст. 78 ЦПК України, є недопустимими доказами, що позбавляє суд врахувати їх під час встановлення обставин, які мають значення для справи. Таким чином, позивачем не подано до суду доказів укладення кредитного договору на інших умовах, відмінних від умов, викладених у заяві відповідача від 25.11.2009 року та довідці про умови кредитування з використання кредитки Універсальна Gold від 25.11.2009 року. Викладені обставини дають підстави для висновку, що погашення відсотків за рахунок кредиту відповідача [PERSON] у період з 01.12.2015 до 20.06.2023 на суму 45 340,75 грн, внаслідок чого тіло кредиту збільшено на вказану суму, здійснено позивачем АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно. Таким чином, враховуючи, що розмір тіла кредиту, яка заявлена позивачем до стягнення становить 39 030,58 грн не перевищує суму безпідставно збільшеного кредиту, у суду відсутні підстави для задоволення позову, а отже у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. При цьому, суд враховує вимоги ст. 13 ЦПК України, про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та те, що позивач не звертався до суду про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.

Outcome: dismissed