Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2020 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.11.2020 року. Крім цього, на підставі судового наказу Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.01.2023 року. Позивач зазначає, що за домовленістю з відповідачкою приймає участь у вихованні доньки [PERSON] , заборгованості по аліментах не має. Згідно із довідкою з місця роботи, розмір аліментів, які позивач сплачує на утримання доньки [PERSON] , складає в середньому 12 420,34 грн. на місяць, що є більшим ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.01.2023 становить 2833,00 грн.. Вважає, що для забезпечення потреб обох дітей та враховуючи їх інтереси, які мають рівні права на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, доцільним є зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] до 1/6 частини від усіх видів доходів позивача, що складатиме 10 275,71 гривень та є більшим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою, має невеликий розмір пенсії, хворіє, у зв`язку з чим [PERSON] сплачує її комунальні послуги, лікування та несе інші витрати для забезпечення потреб своєї непрацездатної матері. Також позивач вважає, що зміна його сімейного стану, перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та стягнення аліментів на утримання другої дитини, погіршення стану здоров`я і необхідність постійного лікування матері позивача, є вагомими підставами для зміни (зменшення) розміру аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.11.2020 року, і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідачка [PERSON] надала до суду відзив на позов, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила про те, що на підставі судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2020 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.11.2020 року. Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іще однієї дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, крім того, [PERSON] не долучив до матеріалів справи жодних доказів того, що його матеріальний стан погіршився у зв`язку із народженням другої дитини. Відповідно до довідки про доходи №1496 від 08.06.223 року, виданої генеральним директором корпорації АТБ, за період із січня 2023 року по травень 2023 року позивач отримував високу заробітну плату, а тому він має змогу забезпечувати обох дітей. Крім цього, позивач періодично отримує достатньо високі премії, що підтверджується розрахунком заборгованості, який сформований державним виконавцем Зінченко C.I. за ВП №63954895. Відповідачка також зазначила, що відповідно до висновку служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 04.10.2022 року, аліменти витрачаються тільки на утримання доньки, а саме визначено, що у дитини в наявності засоби гігієни, одяг відповідного віку та сезону в достатній кількості (нові), для дитини відокремлена кімната з ліжком для сну, письмовий стіл з речами для навчання, шафа з одягом, іграшки, ноутбук. Крім того, відповідачка вважає, що позивач не надав доказів перебування на його утриманні непрацездатної матері, яка є пенсіонеркою за віком та отримує певну суму пенсії кожного місяця. Зазначає, що у власності позивача та його матері є нерухомість, а саме: квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач також має у особистій власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів. [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, у якому додатково зазначив про те, що не ухиляється від сплати аліментів, участі у вихованні та від спілкування з донькою. Позивач переконаний, що обидві його доньки мають абсолютно рівні права, в тому числі й на матеріальну допомогу. Стосовно нерухомого майна пояснив, що [PERSON] та [PERSON] були в рівних частинах власниками приватизованої однокімнатної квартири по [ADDRESS] , яку продали у березні 2021 року і за ці гроші у травні 2021 року придбали іншу квартиру, у якій проживає мати позивача. Будинок, про який зазначає [PERSON] , був придбаний за кошти позивача та відповідачки, однак після припинення відносин позивач сплатив відповідачці вартість її частини будинку двома траншами. Рахунки по сплаті комунальних послуг за квартиру і за будинок сплачуються позивачем. Згідно зі ст.180 СК України, обов`язок по забезпеченню дитини покладено у рівних частинах на обох батьків, а не лише на одного із них, як у випадку позивача. Відповідачка не виконує свою частину обов`язку по фінансовому утриманню нашої спільної дитини. Зменшення розміру аліментів не вплине на усталений спосіб і рівень життя дитини, оскільки позивач окрім аліментів надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач звернув увагу, що відповідачка також зобов`язана матеріально утримувати доньку, однак вона не працює та у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення нею будь-яких інших дій для свого працевлаштування. На теперішній час позивач [PERSON] уклав письмовий договір зі свою дружиною [PERSON] про те, що добровільно буде надавати кошти на її утримання, оскільки вона зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює. Таким чином, позивач вважає, що усі посилання відповідачки з приводу заперечень проти позову є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] надала до суду заперечення, у якому виклала обставини, аналогічні викладеним у відзиві на позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що наразі проживає з дружиною [PERSON] , її донькою від першого шлюбу та зі своєю молодшою донькою. Дружина перебуває у декретній відпустці, тому не має змоги наразі працювати, у зв`язку з чим позивач сплачує кошти на її утримання. Також, сплачує кошти на користь дружини на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу від 10.02.2023 року. Зі старшою донькою [PERSON] у нього дуже гарні стосунки, вони разом проводять час, позивач купує їй подарунки, гостинці, забезпечує її усім необхідним для повноцінного розвитку. Донька [PERSON] має гарні відносини з родиною позивача, вони разом їздять на відпочинок та спільно проводять канікули. Стосовно будинку пояснив, що після розлучення з відповідачкою сплатив їй суму коштів за її частину будинку. Представник позивача [PERSON] адвокат Мурашко І.В. позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що доказів стосовно погіршення матеріального стану позивачем не надано, його молодша донька проживає з ним, а тому отримує більше піклування та турботи ніж старша донька. Договір на утримання дружини вважає недійсним, оскільки позивач забезпечує свою родину. Аліменти, які сплачує позивач, витрачаються виключно на забезпечення потреб доньки. Наразі вона офіційно непрацевлаштована, але має неофіційний підробіток. Перебуває на обліку у Центрі зайнятості. Вважає, що позивачем не подано до суду жодних доказів реального погіршення його матеріального становища, тому просила суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2020 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.11.2020 року (а.с.54). Крім цього, на підставі судового наказу Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.01.2023 року (а.с.53). На даний час у позивача суттєво змінився матеріальний та сімейний стан, що дає йому підстави в порядку ст. 192 СК України клопотати в судовому порядку про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, які виникли з об`єктивних причин. Згідно із довідкою з місця роботи від 08.06.2023 року №1496, виданої генеральним директором корпорації АТБ, за період із січня 2023 року по травень 2023 року розмір аліментів, які позивач сплачує на утримання доньки [PERSON] , складає в середньому 12 420,34 грн. на місяць (а.с.10). [PERSON] уклав письмовий договір зі свою дружиною [PERSON] про те, що добровільно буде надавати кошти на її утримання, оскільки вона зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює, що підтверджується договором подружжя про надання утримання від 30.12.2022 року (а.с.46). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про\~зменшення розміру аліментів, позивач також посилається на те, що на теперішній час на його утриманні перебуває непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою, має невеликий розмір пенсії та хворіє, у зв`язку з чим [PERSON] сплачує її комунальні послуги, лікування та несе інші витрати для забезпечення потреб своєї матері. У зв`язку з цим позивач несе додаткові витрати по утриманню та забезпеченню сім`ї. Щодо наявності у позивача окремого житла, то вказаний будинок був спільною частковою власністю сторін та 29.03.2021 року позивач сплатив відповідачці вартість її частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою від 29.03.2021 року (а.с.49). Позивач вказує, що отримує щомісячний дохід, однак більша частина його доходу витрачається на сплату аліментів, утримання матері, та забезпечення своєї нової сім`ї. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, із урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Отже, судом встановлено, що на підставі судового наказу з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір є чинним на даний час. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що необхідно враховувати зміни сімейного стану позивача, перебування його дружини у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення аліментів на утримання другої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), а також погіршення стану здоров`я і необхідність постійного лікування матері [PERSON] .. Також, просив врахувати той факт, що відповідачка навмисно не працевлаштовується та не приймає участі в утриманні спільної доньки. На думку суду, усі вищевказані та встановлені в ході розгляду справи обставини, свідчать про суттєві зміни матеріального та сімейного стану позивача. Також слід зазначити, що обидві доньки позивача мають рівні права на матеріальне забезпечення в рівних частках, незалежно від того, з ким із батьків вони проживають. Рекомендований розмір аліментів на утримання двох дітей складає 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, тобто по 1/6 частині на кожну дитину. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідачки [PERSON] також, нарівні з позивачем, матеріально утримувати малолітню доньку, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідачка є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідачки чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали їй у виконанні її батьківських обов`язків щодо її малолітньої дитини. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача є співмірним із урахуванням усіх наведених обставин. Визначений розмір аліментів дає змогу підтримати малолітню доньку для забезпечення її життєдіяльності, враховуючи і те, що батько, окрім сплати аліментів, тісно спілкується із донькою, додатково піклується про дитину, її дозвілля, відпочинок, виховання, придбання речей, тощо. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів не є незмінним і в разі подальшої зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Також, суд вважає відкликати судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом 14 грудня 2020 року, по справі №199/7996/20 (2-н/199/267/20). Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, що їх понесла.

Outcome: approved