Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 48,3 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . 25.10.2022 він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа № 29/2022. Крім нього, спадкоємцем був ще один син померлої - його брат [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . Заяву про при прийняття чи відмову від прийняття спадщини брат не подавав. На день смерті матері брат був зареєстрований за тією ж адресою, що і мати. Загиблий [PERSON] мав на утриманні двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які нарівні з ним мають право на спадкування після смерті свого батька [PERSON] . До складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , частки в якій належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.10.1993 Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду. Іншою часткою квартири володіла її мати, [PERSON] , яка померла [INFO] . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] , яка була зареєстрована та фактично проживала зі своєю матір`ю, а тому вона фактично прийняла спадщину, але не оформила свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, 01.09.2020 мати [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 25000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, зобов`язавшись повернути кошти до 01.09.2022, але вони повернуті не були. 20.02.2023 кредитор [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з вимогою кредитора. 01.05.2023 він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 27.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ухвалою витребувано в приватного нотаріуса спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та третя особа позовні вимоги визнали повністю. Враховуючи, що відповідач визнала позов повністю, суд вважає за можливим розглянути справу по суті та на підставі частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалити рішення у підготовчому провадженні. Вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази і встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Із матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Із дослідженої судом спадкової справи № 29/2022, заведеної до майна померлої [PERSON] , встановлено, що спадщина прийнята шляхом подання заяви до нотаріуса позивачем [PERSON] , який є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є інший син померлої - [PERSON] , родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] . [PERSON] спадщину прийняв фактично, так як на момент відкриття спадщини був зареєстрований за адресою спадкового майна разом з спадкодавцем, що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні» № 5.10-293804-2022 від 25.10.2022. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . На утриманні він мав двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , інтереси яких представляє їхня мати [PERSON] . Таким чином, діти померлого [PERSON] відповідно до положень статті 1266 ЦК України є спадкоємцями за представленням тієї частки в спадковому майні, яка б належала їхньому батьку після смерті [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1993 спадкодавцю [PERSON] та її матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , та після її смерті спадщина була прийнята фактично [PERSON] , але не оформлена, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.06.2003, сформованого на запит суду. Отже, до складу спадкового майно входить квартира [ADDRESS] , власником якої була [PERSON] . Наведені обставини сторони не оспорювали. 01.05.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадкових прав на квартиру. Постановою нотаріуса від 01.05.2023 у вчиненні нотаріальної дії відмовлено з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з підстав ненадання спадкоємцем необхідних документів. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що в нього лише наявні копії документів на квартиру, оригінали документів знаходилися в матері і де на теперішній час йому невідомо. Також з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2020 спадкодавець [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США та зобов`язалася їх повернути до 01.09.2022, але кошти повернуті не були. У зв`язку із цим, 20.02.2023 кредитор [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з вимогою кредитора. При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). За положеннями статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша). Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну (частина шоста). Відповідно до частини першої статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила та спадкоємцями першої черги за законом є позивач та діти [PERSON] , які спадкують за представленням після смерті свого батька. Інші спадкоємці відсутні. Так як спадщина позивачем та померлим [PERSON] була прийнята в установлений законом строк, відповідно їх частки в спадковому майні є рівними та складають по кожного, оскільки іншого не встановлено судом. Враховуючи наведене та те, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права в досудовому порядку, суд приходить до висновку про правомірність позову, а тому він підлягає задоволенню. Щодо вимоги кредитора [PERSON] то відповідно до положень статті 1278 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Так як позивач вимоги про розподіл судових витрат не заявляв та не наполягав на цьому в судовому засіданні, з урахуванням меж судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Outcome: approved