Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Калинич О.І., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 17.02.2023 року між ним та відповідачем розірвано шлюб та визначено місце проживання із батьком. Позивач стверджує, що відповідач нехтує своїм обов`язком матері по відношенню до спільних дітей. Також позивач у позовній заяві вказує, що йому відомо про те, що відповідач працює за кордоном, інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, яких потрібно утримувати не має. Таким чином, враховуючи, що самостійно позивач утримувати двох неповнолітніх дітей не має можливості, просить суд стягнути х відповідача на його користь аліменти у сумі по 3000,00 грн. на кожну дитину [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомлення сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його та представника участі, позовну заяву просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2023 року справа № 308/8943/22 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ніредьгаза, номер у реєстрі 92/2013 встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Також, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 07.07.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . За даними вищевказаного судового рішення, судом було ухвалено визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Згідно з довідкою ТзОВ «Управління житлом» виданою позивачеві встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком за адресою [ADDRESS] . Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що спільні діти сторін проживають та перебувають на утриманні батька. За змістом ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано\~ст. 184 СК України. Беручи до уваги, бажання позивача, з яким проживають діти, отримувати аліменти у твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Позивачем [PERSON] ставиться вимога про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3\~000,00 гривень на кожну дитину щомісячно . Зі\~ст. 182 СК України\~слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум у 2023 році становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року 2833 гривні. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, доказів зворотного суду надано не було, відповідач є матір`ю дітей, особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, беручи до уваги вік дітей, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік», а також те, що діти перебувають на утриманні батька, хоча обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язана нести витрати на утримання своїх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину, щомісячно. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, з позовом позивач звернувся 30.06.2023 року, то аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved