Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені та в інтересах якої, на підставі ордеру та договору, діє представник адвокат Зольнікова В.О., звернулася до суду з позовом до ТОВ «Платінум Фіненс» та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №\~236569, вчинений 25 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., судові витрати, у вигляді судового збору за подання: позовної заяви у розмірі 1073,60 грн, заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 236569 про стягнення з позивача на користь\~відповідача -\~ТОВ «Платінум\~Фіненс» не\~виплачених в\~строк грошових\~коштів за\~кредитним договором\~від 15\~травня 2008\~року №\~400689522,\~укладеним між\~ [PERSON] \~та АТ\~«Альфа-Банк»,\~за період\~з 18\~червня 2008\~року по\~25\~червня 2021\~року включно\~у розмірі\~16535,42\~грн -\~заборгованість за\~тілом кредиту;\~3000,00\~грн -\~заборгованість по\~пені;\~50,00\~грн -\~плата за\~вчинення виконавчого\~напису,\~що становить\~загальну суму\~19585,42\~грн. За змістом вказаного виконавчого напису АТ «Альфа - Банк» на підставі договору факторингу від 30 вересня 2009 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 400689522 від 15 травня 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи», яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 400689522 від 15 травня 2008 року на підставі договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року ТОВ «Купер Прайс», яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 400689522 від 15 травня 2008 року на підставі договору факторингу № 1105/2021 від 11 травня 2021 ТОВ «Платінум Фіненс». На підставі даного виконавчого напису нотаріуса 11 лютого 2022 року Державним виконавцем Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68595765. З виконавчим написом позивач не погоджується, вважає, що виконавчий напис №187309 вчинено з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та затвердженому переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, у позові зазначено, що, сума заборгованості, поданого відповідачем нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, нарахована за період з 18 червня 2008 року по 25 червня 2021 року, без врахування строку позовної давності, без належної перевірки факту погашення боргу з боку позивача за цей період чи закриття кредитної картки, наголошуючи, що такий розрахунок не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум, а також не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 червня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явились,\~повідомлялись про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи своєчасно\~та належним\~чином.\~12.09.2023\~року на\~електронну адресу\~суду надійшла заява представника позивача - адвоката Зольнікової В.О., яка діє на підставі ордеру, у якій вона просила суд проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача\~-\~ТОВ «Платінум\~Фіненс» у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Державний виконавець Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою сторони позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлено, що 15.08.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», код в ЄДРПОУ 23494714, укладено кредитний договір шляхом часткової оплати вартості товару на наступних умовах: Сума кредиту 15 310,10 гри. (п`ятнадцять тисяч триста десять гривен 10 копійок); кредит надається для оплати товарів та страхового платежу (в разі укладення договору страхування); сума авансу, який сплачується за рахунок власних коштів складає чотири тисячі чотириста грн00 коп.; процентна ставка .01 % (нуль цілих одна сота відсотка); комісійна винагорода за надання кредиту 0,00 гри. (ноль гривень 00 копійок); комісійна винагорода за управління кредитом 2,00 % (два відсотки); остаточна дата повернення кредиту 16.05.2009 року. Складено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 12-13). 25 червня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис № 236569. З матеріалів справи вбачається, що за виконавчим написом № 236569 від 25 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. стягнуто з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС», якому ТОВ «КУПЕР ПРАЙС», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 36825312, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1105/2021 від 11 (одинадцятого) травня 2021 року, якому ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35326253, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18 (вісімнадцятого) грудня 2012 року, якому ТТ «Альфа-Банк», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 23494714, на підставі Договору факторингу від 30 (тридцятого) вересня 2009 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 400689522 від 15 (п`ятнадцятого) травня 2008 року, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . Окрім того, пропонується задовольнити вимоги ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНЕНС» та стягнути з [PERSON] за період з 18.06.2008 року по 25.06.2021 року включно, суму у розмірі: 16 535,42 (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн 42 коп. - основний борг за кредитом; 3000,00 (три тисячі) грн 00 копійок - заборгованість по пені; 50,00 (п`ятдесят) грн 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 19 585,42 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 42 коп. (а.с. 11). 11 лютого 2022 року старший державний виконавець Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. відкрив виконавче провадження № 68595765 на виконання вказаного вище виконавчого напису (а.с. 24). Згідно зі ст.\~18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга\~статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини першої\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. У частинах першій, другій\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц, провадження №14-557цс19). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) також зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Крім того, у відповідності до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення проводить у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на підставі виконавчих написів нотаріусів виконавчий напис нотаріуса не може вчинятися на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Так, захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно з пунктом 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який встановлюється Кабінетом Міністрів України. У п. 3 гл.16 розд. II вказаного Порядку, також передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Окрім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесено до таких документів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) також дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~р.\~№ 1172 не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Окрім того, оскаржений виконавчий напис № 236569, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 25.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Окрім того, суд зверає увагу на те, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з п. 8 Кредитного договору № 400689522 від 15 травня 2008 року, за невиконання якого вчинено виконавчий напис, остаточною датою повернення кредиту, з якої, у тому числі пов`язано припинення нарахування процентів є 16.05.2009 року. Відповідно до п. 3.4. глави 16 Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України строки,\~протягом яких\~може бути\~вчинено виконавчий\~напис,\~обчислюються з\~дня,\~коли у\~стягувача виникло\~право примусового\~стягнення боргу. Велика Палата Верховного Суду у справі № 916/3006/17 також наголосила на тому, що загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку (п. 80). Таким чином, три роки з моменту виникнення права вимоги стягнення заборгованості спливли 16.05.2012 року. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням умов вчинення виконавчих написів, а саме з пропуском строку для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат в розмірі 5000,00 грн, на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин 3,4 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Так, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Вказане кореспондується з позицією ВСУ, викладеною у постановах від 23.11.2020\~року у\~справі №\~638/7748/18, від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано: копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю № 2970; копію посвідчення адвоката; копію договору про надання правової допомоги від 06.06.2019\~року між адвокатом Зольніковою В.О. та Ткаченко О.М.; копію додаткової угоди, копію акту (звіту) наданої правової (професійної правничої) допомоги за договором б/н від 06.06.2019 року з розрахунком адвокатського гонорару від 28.04.2023 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 28.04.2023 року на суму у 5000,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до квитанції № СМ23-НК46-С283-Н29Н від 11.06.2023 року, № В2Н5-84ВА-7Н2С-4С69 від 11.06.2023 року під час звернення до суду з вказаним позовом та заявою про забезпечення позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1610,40 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved