Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на гараж № [NUMBER] , автогаражний кооператив №2, загальна площа 36,7 кв.м. розташований по [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 26,5 кв.м.; копія договору дарування від 30.06.2004р.; копія витягу Ренійського БТІ № 4200430 про реєстрацію 20.07.2004р. права власності [PERSON] на гар. [NUMBER], автогаражний кооператив [ADDRESS] ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості гаражу від 25.01.2023р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач є власником гаражу № [NUMBER] , автогаражного кооперативу [ADDRESS] . З 2012 року позивач фактично, відкрито володіє нерухомістю-гаражем, стежить за його належним технічним станом, доглядає за гаражем, сплачує податки, внески та ін. У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач вважає, що вона набула право власності на гараж з підстав ст. 344 ЦК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні. Як було встановлено судом, відповідач є власником гаражу № [NUMBER] , автогаражного кооперативу [ADDRESS] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивача, з 2012 року та по теперішній час вона безперервно, відкрито володіє гаражем, використовує його та розпоряджається ним. За весь час володіння позивачем гаражем, відповідач не пред`являв до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брав участі в її утриманні та не ніс витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідач не заперечував щодо фактів, вказаних у позові, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем гаражем є добросовісним, правомірним, відкритим (позивач, вважаючи себе власником гаража, зробила його поточний ремонт, використовує його за призначенням, розпоряджається ним та ін.) та безперервним. Отже, суд вважає, що гараж цілком з законних підстав перейшов у володіння та користування позивача, внаслідок чого остання набула право власності на нього за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених представником позивача та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем право власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved