Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначає, що 19.01.2023 року відповідач [PERSON] отримав в борг у позивача [PERSON] грошові кошти, а саме: 120000,00 грн., згідно договору позики та написаної ним власноруч розписки. Із зазначеного договору позики вбачається, що відповідач зобов`язався повернути отримані кошти готівкою в повному обсязі своєчасно до 01.04.2023 року. В зазначений у договорі строк відповідач грошові кошти не повернув та не контактує з позивачем, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Користуючись своїм правом, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 10.07.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 121 817,64 грн., з яких 120 000.00 (сума боргу) + 841,20 (інфляційне збільшення) + 976,44 (3% річних). Ухвалою судді від 26.07.2023 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою технічного засобу. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.09.2023 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 1047 ЦК\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно копії договору позики від 19.01.2023 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 120000, 00 грн. Відповідно до п.п. 2, 3 зазначеного договору, договір позики набирає чинності з моменту передання грошей позикодавцем позивачу під розписку. Зазначену суму позичальник зобов`язується повернути готівкою в повному обсязі в строк до 01.04.2023 року. Пунктом 4 вказаного договору визначено, спори, що виникають між сторонами з приводу повернення позики та відсотків вирішуються у встановленому законом порядку. Згідно копії розписки від 19.01.2023 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 120000 грн, згідно договору позики від 19.01.2023 року. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав та передав відповідачу 120000 грн., на що вказує останній у своїй розписці. Проте, відповідач борг в сумі 120000 грн. у визначений договором строк - до 01.04.2023 року і на час звернення позивача з позовом до суду не повернув. Відповідно до ст.ст.\~526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). З розрахунку заборгованості позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за період з 02.04.2023 року по 09.07.2023 року за договором позики становить: 120000 грн - неповернута сума позики, 976, 44 грн. - 3% річних, згідно ст. 625 ЦПК України, 841, 20 грн. - інфляційні втрати, а всього 121817,67 грн. Разом з тим, суд не може погодитися з таким розрахунком позивача виходячи з наступного. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України і діє на цей час. 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування. Оскільки нарахування штрафних санкцій у вигляді 3%\~річних та\~інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання позивачем визначено позивачем за період з 02.04.2023 року по 09.07.2023 року, тобто у період дії введеного в Україні воєнного стану, а відтак суд дійшов висновку про протиправність нарахування позивачем 3%\~річних та\~інфляційних втрат а відтак в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем, яка підлягає до стягнення складає 120000 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1200 грн. 02 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial