Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, є відповідач. 22 серпня 2022 року ним було виявлено залиття його квартири з квартири відповідача, що зафіксовано актом обстеження від 23.08.2022. Відповідно до акта, причиною залиття є несправні металопластикові труби гарячого водопостачання з бойлера у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище, також в місці зливного трапу та плитки на підлозі порушена герметизація. Для визначення матеріального збитку позивач звернувся до ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» та отримав звіт, відповідно до якого розмір збитку, завданого залиттям станом на 31.08.2022 становить 24 121, 31 грн, вартість послуг з оцінки складає 1 000 грн. У вказаному звіті зазначено, що наслідком залиття стало пошкодження на стелі та арці площею орієнтовно 3 кв. м., також було пошкоджено електропроводку. Крім того позивач зазначає, що внаслідок залиття квартири йому завдано моральної шкоди, оскільки він є особою похилого віку, у м. Одесі проживає один, тому вирішувати питання щодо фіксування факту залиття квартири він був змушений самостійно. Він є особою з інвалідністю 1 групи, що вказує на наявність додаткових труднощів під час вирішення питання про стягнення з винної особи шкоди. Будинок, у якому знаходиться його квартира є пам`яткою архітектури та побудований ще у 1842 році, а тому, враховуючи його технічні характеристики, матеріали зовнішніх стін, перекриття, а також зважаючи на рівень вологості, уникнути грибка і цвілі неможливо. Усунення наслідків залиття вимагає тривалого часу та послуг спеціалістів, які є платними, а приведення квартири у стан, що існував до залиття, є майже неможливим. Натомість відповідач уникає добровільного відшкодування збитків, а конфлікти, що виникли на ґрунті цієї події, наслідки залиття, завдали йому моральної шкоди. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 25 121,31 грн та 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , від імені якої діє представник - адвокат Соловйов В. В., указує на необґрунтованість позовних вимог та їх безпідставність, просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що 22.08.2022 позивач звернувся до відповідача із претензією про те, що у нього відбулося залиття квартири, і, як вважав позивач, це відбулося з квартири відповідача. Оглянувши разом з позивачем квартиру відповідача сторони дійшли висновку, що причиною залиття є внутрішні комунікації будинку. Після цього будь-яких претензій з боку позивача до відповідача не надходило. Щодо акта обстеження зазначає, що у останньому вказано, що 23.08.2023 комісією було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Проте, квартиру відповідача ніхто із членів комісії не оглядав, її не ставили до відома про необхідність надання доступу для проведення огляду та відповідач не отримувала копію акта. Крім того, 31.10.2022 адвокат Соловйов В. В. в приміщенні дільниці № 1 поспілкувався із членами комісії, а саме: [PERSON] , який пояснив, що його було включено до складу комісії, він акт підписав, але обстеження квартири не проводив, та [PERSON] , яка пояснила, що вона особисто складала акт зі слів ст. майстра дільниці № 1 КП ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] , у квартирах вона не була присутня, обстеження не проводила, а мотиви підписання акта без виходу на місце пояснила робочим навантаженням та сталою практикою, яка у них склалася. Вважає, що акт від 23.08.2022 є неналежним доказом та не може бути прийнятий судом, оскільки він складений неналежною комісією, за відсутності відповідача, його зміст не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, з актом відповідач ознайомлена не була, в акті відсутні посилання на те, на чому ґрунтувалися висновки комісії про причини залиття та винних осіб, в акті також відсутні висновки і рекомендації комісії щодо дій, які слід вчинити винній особі, з метою недопущення подібних випадків у майбутньому. Крім того зазначає, що на підтвердження обставин, зазначених у акті, відсутня будь-яка фото або відеофіксація несправності металопластикових труб гарячого водопостачання з бойлера у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] та порушення герметизації в місці зливного трапу та плиткою підлоги. Крім того указує, що Звіт про оцінку від 31.08.2022 ґрунтується саме на акті від 23.08.2022, який є недопустимим та неналежним доказом, оскільки суб`єктом самостійно не проведено дослідження причини залиття, не проведено обстеження квартири відповідача, а тому такий звіт про оцінку стосовно причин залиття приміщення позивача не може бути прийнятий як належний та достовірний доказ вини відповідача у залитті квартири. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди зазначає, що до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що позивачу завдано моральну шкоду, не зазначено у чому саме виражена моральна шкода, не зазначено з яких міркувань виходив позивач обраховуючи моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Також посилається на необґрунтованість доводів позивача в цій частині щодо наявності складнощів в осушенні всієї квартири, оскільки згідно з актом площа пошкодження складає 3 кв. м., тоді як загальна площа квартири позивача становить 91, 7 кв. м. Також указує, що позивач сам у позовній заяві підтвердив знаходження будинку у незадовільному стані, а тому після дощу та штормового вітру у багатьох мешканців виникають залиття квартир. У відповіді на відзив позивач щодо суті спору зазначив, що акт обстеження від 23.08.2022 станом на даний час є правомірним та чинним, а обставини, викладені адвокатом Соловйовим В. В. щодо його прибуття до дільниці № 1 КП ЖКС «Порто-Франківський» для з`ясування обставин складання акта обстеження від 23.08.2022 не підтверджена жодними доказами. У вказаному акті зазначено про дату залиття, характеристику будинку, виявлені при візуальному обстеженні пошкодження жилої квартири, у зв`язку з її залиттям, причина залиття. Порушень, які б могли свідчити про його неправомірність або нечинність, відповідачем не наведено, також не зазначено, які зафіксовані в цьому акті відомості є такими, що не відповідають дійсності. Щодо звіту про оцінку розміру збитку указує, що він є належним та допустимим доказом, оскільки складений суб`єктом оціночної діяльності, що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 494/21, що був виданий Фондом державного майна України 25.06.2021. При цьому відповідач, заперечуючи проти даного доказу, в свою чергу не надав суду інший звіт суб`єкта оціночної діяльності чи висновок експерта, який спростував би дані, викладені у звіті, наданому позивачем. Вважає, що відповідач жодним чином не спростував належність, допустимість та достовірність даного доказу та розміру завданих збитків. Також зазначає, що відповідачем факт залиття, причинний зв`язок між завданою шкодою, поведінкою відповідача та розмір збитків не спростовано. Щодо моральної шкоди указує, що її розмір визначено з урахуванням тривалості порушення його прав, часу та зусиль, які потрібні для відновлення попереднього стану затопленої квартири, глибини його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушенням нормального ритму життя, тяжкістю вимушених змін, а також вимог розумності та справедливості. У письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» указує, що 23.08.2022 майстри дільниці № 1 КП «ЖКС «Порто-Франківський»: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснили виїзд за адресою: [ADDRESS] . Майстрами здійснено огляд квартири [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] . Під час огляду квартири [ADDRESS] , яка перебуває у власності [PERSON] , остання не була присутня, повідомила по телефону, що знаходиться на робочому місці, прибути немає можливості та повідомила своїй матері про необхідність надання членам комісії доступу для проведення огляду своєї квартири. За результатами вчинення вказаних дій майстрами дільниці встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на другому поверсі трьохповерхового лівоворотнього флігелю. При візуальному обстеженні жилої кімнати спостерігаються сліди залиття сірого кольору на стелі та арці площею приблизно 3 кв.м. Причиною залиття є несправні металопластикові труби гарячого водопостачання, що йдуть з бойлера у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. Також у районі зливного трапу та плитки підлоги порушена герметизація. Також при проведенні візуального обстеження стояків холодного водопостачання та водовідведення в квартирі [ADDRESS] встановлено, що вони перебувають у задовільному стані. Акт обстеження було надано для ознайомлення матері [PERSON] . Зазначає, що акт відповідає вимогам, викладених у Правилах, у тому числі в ньому зазначені причини залиття приміщень та особу, яка допустила таке залиття, наявний висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити. Інформацію, викладену у відзиві щодо прибуття 31.10.2022 представника відповідача - [PERSON] до дільниці № 1 КП ЖКС «Порто-Франківський» та спілкування з особами, які були присутні під час складання акта обстеження від 23.08.2022 вважає такою, не відповідає дійсності та не підтверджена відповідними доказами. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача - адвокат Соловйов В. В. проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Представник Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» у судове засідання не з`явився, від адвоката Дмитрієва А. П. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 05.08.2016, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т. О. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 259761698 від 03.06.2021. Власником квартири [ADDRESS] яка заходиться над квартирою позивача, є [PERSON] , що не заперечується сторонами. Актом обстеження від 23 серпня 2022 року, складеним комісією у складі ст. майстра дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» Дмитра Калінкова, майстра дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» Вадима Ситника, майстра дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» Новокрещенової Тетяни в процесі обстеження квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] встановлено, що квартира [ADDRESS] розташована на другому поверсі трьохповерхового лівоворотнього флігелю. При візуальному обстеженні жилої кімнати спостерігаються сліди залиття сірого кольору на стелі та арці площею приблизно 3 кв.м. Причина залиття є несправні металопластикові труби гарячого водопостачання, що йдуть з бойлера у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище. Також у районі зливного трапу та плитки підлоги порушена герметизація. Також при проведенні візуального обстеження стояків Х/В та водовідведення в квартирі [ADDRESS] встановлено, що вони перебувають у задовільному стані. Відповідно до звіту про оцінку розміру збитку, завданого затопленням житловій квартирі загальною площею 91,7 кв.м., розташованій за адресою: [ADDRESS] , складеним 31.08.2022 ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», розмір збитку, завданого затопленням житловій квартирі загальною площею 91,7 кв.м., розташованій за адресою: [ADDRESS] , рівний ринковій вартості відновлювального ремонту, яка станом на 31.08.2022 складає 24 121, 31 грн. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16, від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц та від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до Правил зазначено, що акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг; голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, в якому описується що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено), із зазначенням причин залиття, аварії (чітко зазначивши причини), акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду, члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які також його підписують. Відповідно до роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 № 12/20-11-1975) факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинні бути відображені: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Неналежно складений акт про залиття квартири є недопустимим доказом та не може бути прийнятий судом. Така позиція узгоджується з постановами Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 2-1974/11, від 10.05.2018 у справі №465/2120/14-ц, постановою Верховного Суду України від 23.08.2017 № 6-2125цс16. Разом з тим, судом установлено, що акт обстеження від 23 серпня 2022 року не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, акт не містить відомостей про ознайомлення з ним мешканців квартир, а також не містить їх підписів, акт не містить висновків і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, в акті не зафіксовано відомості щодо потерпілої та винної сторони, а також інші необхідні для такого документа реквізити. Також, визначаючи причиною залиття несправність металопластикових труб гарячого водопостачання з бойлера у ванній кімнаті кв. [ADDRESS] , не зазначено, на чому ґрунтувалися такі висновки комісії. Також, у акті відсутній висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, а тільки зазначено що причиною залиття квартири [ADDRESS] є несправність металопластикових труб гарячого водопостачання з бойлера у ванній кімнаті кв. [ADDRESS] , також у районі зливного трапу та плитки підлоги порушена герметизація. У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є майстром дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» та яка входила до складу комісії, що склала акт обстеження від 23.08.2022 пояснила, до КП ЖКС «Порто-Франківський» надійшла письмова заява [PERSON] про залиття його квартири. Вона разом з [PERSON] , та [PERSON] , які також входили до складу комісії, а також сантехніком здійснювали вихід за адресою позивача, де в присутності останнього було проведено огляд квартири [ADDRESS] . У ході огляду на стелі були виявлені сліди залиття у виді жовтих вологих плям. Вказала, що квартиру [ADDRESS] вона не оглядала, її огляд здійснював [PERSON] та сантехнік, який не є членом комісії, та які встановили причину залиття. Зазначила, що комісія виходила за адресами сторін один раз. Копія акта обстеження відповідачу не вручалася. Свідок [PERSON] , ст. майстер дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» у судовому засіданні пояснив, що він [PERSON] та [PERSON] у складі комісії двічі чи тричі здійснювали вихід за адресами сторін для обстеження квартир. У квартирі [ADDRESS] ним було обстежено лише її частину та виявлено сліди залиття на стелі, з яких сочилася вода. Обстеження квартири [ADDRESS] здійснювалося ним та сантехніком у присутності жінки, що мешкає в указаній квартирі. Свідок [PERSON] - майстер дільниці № 1 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» у судовому засіданні пояснив, що він, [PERSON] та [PERSON] декілька разів намагалися обстежити квартири, у квартирі [ADDRESS] були виявлені сліди залиття, потьоки на стінах, обстеження квартири [ADDRESS] він не проводив, причину залиття дізнався зі слів [PERSON] . Отже, з показань свідків встановлено, що огляд квартири відповідача не був проведений належним складом комісії, відтак причину залиття квартири, визначену в акті суд оцінює критично, оскільки така причина не встановлена в належний спосіб. Також акт обстеження не був вручений мешканцям кв. [ADDRESS] . Крім того, показання свідків є суперечливими, зокрема в частині виявлених слідів залиття у квартирі позивача та кількості разів обстеження квартир. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, акт від 23.08.2022 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року справа № 344/11147/17 (провадження № 61-19222св19). Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять. В обґрунтування розміру матеріальних збитків, позивачем надано звіт про оцінку розміру збитку, завданого затопленням житловій квартирі загальною площею 91,7 кв.м., розташованій за адресою: [ADDRESS] , складений 31.08.2022 ТОВ «Експертна оцінка майнових прав». В указаному звіті оцінювач зазначив, що причиною затоплення є залиття сусідами зверху з квартири [ADDRESS] у тому ж будинку, яке сталось 22.08.2022, що базується на даних, зазначених в копії акта від 23 серпня 2022 року. Тому, оскільки звіт оцінювача ґрунтується на документі, який не є належним та допустимим доказом, він також не може бути прийнятий судом до уваги. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Проте, всіх складових відповідальності відповідача під час розгляду справи не встановлено. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідачем [PERSON] , її вини, а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. При цьому, факт залиття квартири позивача внаслідок протікання саме з квартири відповідача та з її вини не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Оскільки за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тому у даному випадку факт завдання шкоди саме з вини відповідача не встановлений. Тому, правові підстави для покладення обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди на відповідача відсутні. Також не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 1 000 грн, оскільки така вимога є похідної вимогою. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про відшкодування майнової шкоди, яка не доведена в установленому законом порядку, у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди також слід відмовити. Отже, позивачем не доведено факт спричинення йому матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачем. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: dismissed