Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заява мотивована тим. що 04.07.2018 між [PERSON] тат Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" було укладено кредитний договір №Р36.13028.004074494.Як передбачено Договором Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку, позивачу встановлено кредитну лінію в розмірі 100 000,00 грн. строком на 24 місяці; ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення договору, процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 18,5 % річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості 1,70% щомісячно від початкової суми кредиту. На виконання умов Договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 100 000,00 грн., а Позичальник відповідно зобов`язався повернути кошти разом з платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку) згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує. Позивачем зазначено, що 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №12/89, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до [PERSON] за Договору №Р36.13028.004074494 від 04.07.2018. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови договору №Р36.13028.004074494 від 04.07.2018і має заборгованість в розмірі 192 258 грн. 38 коп., та яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 100 000,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі - 44 565 грн. 98 коп., 3% річних за користування кредитом та інфляційні витрати в розмірі - 47 692 грн. 40 коп., а також стягнути судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суду від 15.08.2022 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відзив на позов відповідачем подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за згоди представника позивачів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 04.07.2018 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" було укладено кредитний договір №Р36.13028.004074494 (копія наявна в матеріалах справи). Згідно з Договору банк надає клієнту кредит в розмірі 100 000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 18,5 % річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості 1,70% щомісячно від початкової суми кредиту (копія наявна в матеріалах справи). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. ПАТ «Ідея Банк» виконало свої зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач при цьому порушив зобов`язання, з огляду на що у нього утворилась заборгованість, право вимоги за якою, як вказує позивач, згідно Договору факторингу №1289 від 02.12.2020 було передано йому. Так, до матеріалів справи наданий Договір факторингу №12/89 від 02.12.2020, укладений між Акціонерним товариством «Ідея Банк», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як фактором. За умовами цього Договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (копія наявна в матеріалах справи). Згідно з п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами в паперовому вигляді в день укладання цього Договору та передається в день укладання цього Договору клієнтом фактору в електронному вигляді та надсилається засобами корпоративного зв`язку в захищеному паролем файлі. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. У відповідності до п. 3.1. Договору факторингу сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення прав вимоги по реєстру боржників (Лот №5), складає 4 600 000,00 грн. Згідно реєстру боржників за Договором факторингу передається право вимоги до [PERSON] за Договором №Р36.13028.004074494 від 04.07.2018 (копія наявна в матеріалах справи). У відповідності до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, виходячи з умов Договору факторингу, право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" переходить у день підписання реєстру боржників за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору, а саме зобов`язання щодо сплати суми фінансування. До матеріалів справи позивачем надано платіжне доручення №16730 від 03.12.2020 на суму 8 360 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу «плата за відступлення Прав Вимоги згідно Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020», платіжне доручення №16632 від 22.10.2020 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу «Олата гарантійного внеску згідно Договору про участь в торгах №б/н від 21.10.2020» (копія наявна в матеріалах справи). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що до позивача перейшли права вимоги за Договором факторингу, і в тому числі право вимоги до [PERSON] за Договором №Р36.13028.004074494 від 04.07.2018. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за Договором ні позивачу, ні первісному кредитору ПАТ «Ідея Банк». У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 100 000,00 грн., за відсотками в розмірі 44 565, 98 грн. та заборгованості за комісіями в розмірі 47 692, 40 грн. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з нього 3% річних та інфляційні витрати. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19). З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних витрат відповідач суду не надав. За таких обставин підлягає до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні витрати в розмірі 47 692,4 грн. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За положеннями ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на відсутність доказів виконання відповідачем умов кредитного договору № Р36.13028.004074494 від 04.07.2018 р., суд приходить до висновку про задоволеня заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 883,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved