Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків від суми заборгованості. Згідно заявлених вимог, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму вартості витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 32 321 грн. 16 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 4 078 грн. 11 коп., та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 624 грн. 29 коп., а всього 37 023 грн. 56 коп., та судові витрати у розмірі 2 684 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між [PERSON] та Національною академією внутрішніх справ укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 4 червня 2021 року. Відповідно до п. 1.1 та п. 3.3 Договору про розстрочення [PERSON] зобов`язувалася протягом одного року з дня підписання цього договору сплатити суму відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у Національній академії внутрішніх справ в розмірі 32 321 грн. 16 коп. Посилаючись на те, що [PERSON] не виконала умови договору просило задовольнити позов. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18. Отже, листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 4 червня 2021 року між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1.1 договору про розстрочення навчальний заклад надає відповідачу розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 32 321 грн 16 коп., а [PERSON] зобов`язується сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього договору . Копією заяви від 4 червня 2021 року підтверджується, що відповідач звернулася до Національної академії внутрішніх справ з проханням надати йому розстрочку суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, та зобов`язався погасити суму таких витрат до 4 червня 2022 року (а.с. 7). Відповідно до змісту заяви від 4 червня 2021 року [PERSON] визнала суму витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яка становить 32 321 грн. 16 коп., та просила надати їй можливість сплачувати суму заборгованості частинами по 2 693 грн. 43 коп. кожного місяця (а. с. 7). Згідно довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС, Відповідач не відшкодував суму фактичних втрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Нарахована сума фактичних витрат складає 32 321 грн. 16 коп. (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України) Судом встановлено, що відповідач, укладаючи договір про розстрочення, визнав розмір своєї заборгованості по витратах, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, що становить 32 321 грн. 16 коп. та зобов`язався виплатити вказану заборгованість до 4 червня 2022 року. Однак, відповідач належним свої зобов`язання за договором про розстрочення не виконав, заборгованість не сплачена жодного разу. Наразі розмір заборгованості відповідача за договором про розстрочення становить 32 321 грн. 16 коп. Враховуючи те, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, то при вирішенні цього спору суд виходить з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ заборгованості у розмірі 32 321 грн. 16 коп. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому має обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, розмір яких визначений з урахуванням наданого позивачем розрахунку (а.с. 9-10). Належних і допустимих доказів на спростування указаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідач суду не надав. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у розмірі 32 321 грн. 16 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 4 078 грн. 11 коп., та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 624 грн. 29 коп, що разом складає 37 023 грн. 56 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 684 гривень. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved