Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулисядо суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19 грудня 1998 року вони знаходяться у шлюбі та мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Ленінської (Новокодацької) районної у місті Дніпропетровську ради від 21 лютого 2014 року за № 96 та 97 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. На базі їх родини, на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради № 72 від 26 березня 2014 року, створено прийомну сім`ю та влаштовано до неї на виховання та спільне проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час вони разом з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Більше семи років вони займаються вихованням [PERSON] та [PERSON] , піклуються про їх фізичний та духовний стан, забезпечують всім необхідним для повноцінного розвитку дітей, життя та навчання. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей - відповідач [PERSON] , була засуджена Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за статтею 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі та відбувала міру покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області № 65. У 2015 році [PERSON] писала листи до служби у справах дітей Синельниківської міської ради щодо можливості спілкуватися з дітьми. На той час діти були ще занадто малі і не могли розмовляти по телефону. Більше повідомлень від матері не надходило. Вже тривалий час вона не цікавиться вихованням, розвитком та утриманням дітей, не виявляє бажання спілкуватися. [PERSON] до служби у справах дітей не зверталася щодо повернення на виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 15 липня 2021 року № 16/04-44 гр. [PERSON] не зверталася, не цікавилася подальшою долею своїх дітей. 15 липня 2021 року спеціалістами управління було здійснено вихід за адресою реєстрації [PERSON] по [ADDRESS] , але за вищевказаною адресою жінка не мешкає, місцезнаходження її на даний час невідоме. [PERSON] та [PERSON] навчаються в третьому класі, але біологічних батьків не знають та не бачили. Відповідно до довідки про близьких родичів [PERSON] та [PERSON] , виданою Ленінською районною у місті Дніпропетровську, [PERSON] має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], які перебували під опікою бабусі. На даний час сестри не підтримують зв`язок з [PERSON] та [PERSON] . Крім того, [PERSON] ухиляється від утримання своїх дітей, матеріальної допомоги ні в грошовій, ні в натуральній формі добровільно не надає. Просять позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце судового засідання був повідомлена належним чином, правом на надання відзиву не скористалася. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Сітало Н.М. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Зла О.С. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У зв`язку з тим, що позивачі не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за їх згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] у м.Дніпропетровськ та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2013 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00013358655 від 24 січня 2014 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] народилася [INFO] у м.Дніпропетровськ та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2013 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00013358735 від 24 січня 2014 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №97 від 21 лютого 2014 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради №96 від 21 лютого 2014 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до довідок про близьких родичів малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виданих 20 лютого 2014 року Управлінням-службою у справах дітей Ленінської районної у місті Дніпропетровську радою, [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] , на даний час перебуває в КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня №6»ДОР; [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] , на даний час перебуває в КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня №6»ДОР; [PERSON] , [INFO] , перебуває під опікою бабусі та проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , перебуває під опікою бабусі та проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №72 від 26 березня 2014 року вирішено створити прийомну сім`ю на базі подружжя [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] ; влаштувати до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01 квітня 2014 року; покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психологічний розвиток на прийомних батьків. Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2014 року підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, [PERSON] , [INFO] , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 березня 2014 року. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 21 липня 2021 року №3291, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом перевірки стану збереження житла за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, які виховуються в прийомних сім`ях від 09 грудня 2022 року, відсутня можливість потрапити в квартиру за адресою: [ADDRESS] , квартира зачинена, на дзвінки ніхто не відповідає, сусіди інформації щодо мешканців квартири не надають. Відповідно до інформації Управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської ради №2-1039 від 12 грудня 2022 року, №16/04-44 від 15 липня 2021 року, №16/02-1128 від 22 липня 2021 року, до Служби у справах дітей Синельниківської міської ради було направлено листа з повідомленням інформації про звільнення з місць позбавлення волі матері дітей [PERSON] , [INFO] , та відсутності її звернення до управління з метою отримання дозволу щодо повернення на виховання дітей. На цей час громадянка [PERSON] до управління так і не зверталась, долею своїх дітей не цікавилась, намірів про повернення дітей не виказувала. За адресою: [ADDRESS] [PERSON] не мешкає та її місцезнаходження невідоме. Просили ще раз розглянути питання позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформацією відділення поліції № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області №43.3/3605 від 01 вересня 2021 року, [PERSON] , з 22.01.2014 по 11.11.2020 відбувала покарання в виправній колонії №65 Полтавської області, інспекторами СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводилась перевірка, в ході якої встановлено, що після звільнення [PERSON] долею своїх дітей не цікавилась, зокрема не зверталась до УССД з заявою з метою повернення дітей. Інспекторами СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області неодноразово було здійснено вихід за адресою реєстрації [PERSON] , але встановити та опитати останню не виявилось можливих, так як за адресою реєстрації не проживає. [PERSON] була перевірена по облікам поліції та встановлено, що після звільнення вона в поле зору працівників поліції не потрапляла, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки-характеристики голови квартального комітету № 3 [PERSON] від 30 листопада 2022 року родина [PERSON] , які мешкають і зареєстровані в [ADDRESS] , з 2014 року багатодітна так як прийняла на виховання дітей [PERSON] та [PERSON] . Сім`я зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарг на їх поведінку не надходило. Згідно з актом про фактичне проживання голови квартального комітету № 3 [PERSON] від 30 листопада 2022 року за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13 січня 2023 року за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Стосунки сім`ї довірливі, доброзичливі, батьки мають авторитет у дітей, для виховання та догляду за дітьми створено належні умови. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №188/0/8-23 від 13 червня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачами по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між матір`ю та дітьми і будуть відповідати інтересам дітей. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст. 12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач [PERSON] байдуже ставиться до своїх дітей. Позивачами доведено ті обставини, що відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу тощо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась та не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи. В судовому засіданні не встановлено об`єктивних перешкод для відповідача [PERSON] у належному вихованні дітей, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей, її поведінка є незмінною, тому наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав. У зв`язку з цим, підлягають також задоволенню вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей, відповідно до наступних норм права. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатною, має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved