Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , від іменні та в інтересах якої діє її представник адвокат Іванченко А.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2004 року між сторона було зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис №1084. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.03.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначає, що [PERSON] проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає та угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача не з`явилась, але подала до суду заяву з проханнямрозглядати справу без її участі та позивача. Також зазначила, що позовну заяву підтримуєу повному обсязі та просить її задовольнити. Щодо ухвалення заочного\~рішення не заперечила. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились у судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.03.2023 року у справі №383/26/23, яке набрало законної сили 21.04.2023 року, позов [PERSON] задоволено та розірвано шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №1084 (а.с. 12-14). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 10, 11). Зі змісту довідок Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.07.2020 року та відміток в паспорті позивача вбачається, що [PERSON] та її дочка [PERSON] і син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 15, 16). Разом з тим, з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.03.2023 року встановлено, що позивач разом з дітьми фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17, 18, 19). Відповідач проживає окремо від дітей, доказів надання допомоги на утримання дітей матеріали справи не містять. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.\~Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років встановлено: з 1 січня - 2833 гривень. Наразі дітям позивача та відповідача виповнилося [PERSON] 15 років, та [PERSON] , 10 років. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дітей до суду не надав, а тому право позивача на отримання аліментів на утримання спільних дітей сторін підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів). Разом із тим, суд враховує те, що позивачем не надано суду жодного обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу (іншого судом не встановлено), а дитина потребує такої допомоги. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а тому позов підлягає частковому задоволенню. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 29.05.2023 року. Разом із тим, суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст.430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial