Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Від шлюбу мають трьох спільних доньок- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 08.11.2013, які наразі перебувають на її утриманні. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати зареєстрований шлюб сторін та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 2000,00 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення кожною з дітей повноліття. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримала (а.с. 31) Відповідач про розгляд\~справи повідомлявся\~своєчасно,\~однак поштова\~кореспонденція,\~спрямована на\~адресу останнього\~(а.с.\~36-39),\~повернулась на\~адресу суду\~не врученою\~із зазначенням\~причини повернення\~відділенням поштового\~зв`язку\~"Адресат\~відсутній за\~вказаною адресою".\~ Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб сторін (а.с.12). Від шлюбу сторони мають спільних доньок: [PERSON] , [INFO] (а.с.13), [PERSON] , [INFO] (а.с.14), [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Згідно довідки №602, виданої Новогуйвинським ВЖРЕКП, [PERSON] разом зі своїми донька: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України). Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1\~ст. 21 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1\~ст. 24 СК України). Частиною 1\~ст. 110 СК України\~передбачена можливість одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1\~ст. 112 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2\~ст. 112 СК України). Згідно зі ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у судові засідання не з`явився, що дає можливість розглянути справу у заочному порядку, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині. Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1ст. 184\~СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у статті 182 СК України законодавець, з метою захисту та забезпечення права дитини на належне утримання, закріпив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). З огляду\~на викладене,\~враховуючи,\~що основна\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здатностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~покладається на\~батьків,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] \~про стягнення\~на її\~користь з\~відповідача аліментів\~на утримання\~дітей в розмірі 2000,00 грн на кожну дитину, але не\~менше,\~ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення кожною з дітей повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена при зверненні до суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ухвалою суду від 02.08.2023 року позивач була звільнена від сплати судового збору (а.с. 28), відтак судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved