Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 07 червня 2023 року позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та проживали разом однією сім`єю. Згодом їхнє подружнє житія не склалося та вони прийняли рішення жити окремо та розірвати шлюбні відносини. [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім`єюбез реєстрації шлюбу з 2021 року. У період спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] . На час народження дитини , заявниця перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] та відповідно батьком дитини було записано його. Оскільки [PERSON] являється біологічним батьком малолітнього сина [PERSON] , то заявниця бажає, щоб саме його було визнано батьком дитини та внесено відповідні зміни до актового запису про його народження. Тому вона змушена звернутись до Коломийського міськрайонного суду із даною заявою. Відповідач Єршов в судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та вказав, що він не є батьком [PERSON] та не заперечує проти задоволення позову. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поступило клопотання відповідно до якого просять розгляд справи проводити без участі їх представника. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.06.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28.01.2011 року зареєстрували шлюб. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 346/2856/22 від 20.10.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище позивачки змінено на « [PERSON] » (а.с.10-11). [PERSON] , народився [INFO] . В графі батько зазначено: [PERSON] , мати: [PERSON] (а. с. 9). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3\~ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до\~ст.121 Сімейного кодексу України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Згідно\~\~ з\~\~положеннями\~\~ ч. 1\~ст.122 Сімейного кодексу\~\~України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Частиною 2\~ст. 125 цього Кодексу\~передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 126 зазначеного Кодексу\~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128\~Сімейного кодексу передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved