Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до фермерського господарства «Мамай 2020», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Кропивницької районної державної адміністрації Кіровоградської області Шведенко Ольга Юріївна про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди. В обґрунтування заявленого позову вказала, що являється власником земельної ділянки, площею 3,3497 га, кадастровий номер 3522880900:02:000:2165, яка розташована на території колишньої Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (нині Компаніївської селищної ради). В квітні 2021 року дізналася про перебування своєї земельної ділянки в оренді до 26.10.2030 у ФГ «Мамай 2020» на підставі договору оренди землі від 26.10.2020 року, який не підписувала та не укладала, волевиявлення на укладення зазначеної угоди не мала. Із сканованої копії договору, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пересвідчилася що підпис в графі «орендодавець» їй не належить, а виконаний іншою особою, в зв`язку з чим відповідач безпідставно використовує належну їй земельну ділянку, що змусило звернутися до суду з позовом щодо припинення права оренди, повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки. 11.05.2023 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просить: - усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3497 га з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165 шляхом повернення фермерським господарством «Мамай 2020» вказаної земельної ділянки на користь [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведеної 14.04.2021 року за номером запису про інше речове право 41527346; - припинити у фермерського господарства «Мамай 2020» право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3497 га з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2021 року вчинено запис про реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165) за номером 41527346. Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 18.10.2022 судові засідання призначені в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 20.10.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Ухвалою суду від 14.12.2022 судові засідання призначені в режимі відеоконференції. Ухвалою суду\~від 14.12.2022\~витребувано уфермерського господарства «Мамай 2020» оригінал договору оренди землі від 26.10.2020 року, що укладений між [PERSON] та фермерським господарством «Мамай 2020» та на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2021 року внесено запис про інше речове право за № 51427346 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1730155835228). Ухвалою суду від 03.03.2023 прийнято до провадження судді Ревякіної О.В. цивільну справу №391/610/21 (провадження №2/391/16/23), за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.04.2023 зобов`язано фермерське господаврство «Мамай 2020» надати до Компаніївського районного суду Кіровоградської області оригінал договору оренди землі від 26.10.2020 року, укладений між [PERSON] та фермерським господарством «Мамай 2020». Ухвалою суду від 08.05.2023 в зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів відносно фермерського господарства «Мамай 2020» застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та повторно зобов`язано відповідача надати суду витребувані докази. Ухвалою суду від 28.06.2023 в зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів відносно фермерського господарства «Мамай 2020» застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб та повторно зобов`язано відповідача надати суду витребувані докази. Роз`яснено фермерському господарству «Мамай 2020» що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Ухвалою суду від 14.07.2023 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 14.07.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі (а.с.193). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не направив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - КР № 008496 від 26 червня 2002 року, виданого на підставі рішення сесії Виноградівської сільської ради від 17.10.2001 року № 88, належить земельна ділянка площею 3,25 га, що розташована на території Виноградівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2021 належна [PERSON] земельна ділянка з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165 площею 3,3497 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебуває в оренді ФГ «Мамай 2020» до 26.10.2030 на підставі договору оренди землі від 26.10.2020, що підтверджується записом про державну реєстрацію іншого речового права № 41527346 від 14.04.2021 (а.с.10). З метою призначення по справі судової почеркознавчої експертизи 16.11.2021 позивачем заявлялося клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу договору оренди землі від 26.10.2020 року, без якого проведення експертизи є неможливим. Суд неодноразово зобов`язував відповідача надати оригінал договору оренди (ухвали суду від 14.12.2022, 04.04.2023, 08.05.2023, 28.06.2023) для вирішення питання можливості призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, однак відповідач вимоги суду не виконав, оригінал договору оренди не надав. При цьому, судом було роз`яснено фермерському господарству «Мамай 2020» що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. За визначенням частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку, що також відповідає загальним вимогам вчинення правочину, визначеним цивільним законодавством України. При цьому орендодавцями земельних ділянок є, зокрема, громадяни, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті 4 вказаного Закону). За визначенням статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; за загальним правилом частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Отже, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Згідно правових позицій Великої Палати Верховного Суду, висловленої у справі № 145/2047/16-ц, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно з частиною другою статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 95\~ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Якщо подано копію (електрону копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Зважаючи, що позивач заперечила підписання договору оренди землі від 26.10.2020 року, укладеного між нею та фермерським господарством «Мамай 2020», щодо передачі останньому в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165 площею 3,3497 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, враховуючи ухилення відповідача від надання на вимогу суду оригіналу вищевказаного договору, що унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи, суд дійшов висновку про те, що відповідач ФГ «Мамай 2020» не спростував доводи позивача про відсутність у неї волевиявлення на укладення договору оренди землі з відповідачем. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 року у справі № 193/344/17, та в постанові від 16.09. 2020 року у справі № 500/1559/15-ц. Отже, позивач не підписувала договір оренди землі від 26.10.2020 року з ФГ «Мамай 2020», тобто не виявляла свою волю до вчинення цього правочину, тому договір оренди землі від 26.10.2020 року між [PERSON] та ФГ «Мамай 2020» є таким, що не вчинений, права та обов`язки за ним не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Враховуючи ту обставину, що спірний договір оренди землі від 26 жовтня 2020 року не набрав чинності, тому у державного реєстратора не було підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права оренди ФГ «Мамай 2020», а також внесення запису про речове право ФГ «Мамай 2020» від 14.04.2021 року № 41527346. Нормами ч.3 ст.157\~ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання прав, визнання угоди недійсною та шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.3 ст.26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Згідно позиції Верховного Суду, зазначеної в поставі від 11.02.2021 року по справі № 911/1530/19 способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №154/883/19-ц. Виходячи із наведеного вимоги позивача про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3522880900:02:000:2165) та припинення у ФГ «Мамай 2020» права оренди земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду спору судом належна [PERSON] земельна ділянка без відповідних на те правових підстав перебуває в користуванні ФГ «Мамай 2020», суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення власнику. Таким чином, позивачем доведено порушення відповідачем свого права власності на земельну ділянку, спосіб захисту відповідає суті порушення і він передбачений нормами чинного законодавства, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2904,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15450 грн., які підтверджено копією договору про надання правничої допомоги від 03.11.2021 року, копіями звітів про витрачений час на надання правничої допомоги, копіями актів про надання правничої допомоги та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру від 16.11.2021, 13.12.2021, 21.07.2022, 14.12.2022, 17.01.2023, 04.04.2023, 05.05.2023, 10.05.2023, 28.06.2023, 09.08.2023.

Outcome: approved