Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

18.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2020 року по 2023 рік позивач перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі забезпечується рівність сторін при несенні обов`язку утримання дитини. Між сторонами на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, офіційно працює, а тому позивач вважає що він може сплачувати такий розмір аліментів. На скільки позивачу відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача щомісячно аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення аліментів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком та [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 13 травня 2020 року (а.с.6). У відповідності до довідки про склад сім`ї №838 виданої виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області 17.07.2023 року, склад сім`ї [PERSON] : чоловік [PERSON] ; син [PERSON] , 2020 року народження; донька [PERSON] , 2014 року народження (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, а тому відповідач зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, позов визнав повністю. Таким чином, відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до її повноліття. Розмір аліментів повинен складати одну чверть з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1073 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved