Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Заява обґрунтована наступним. Заявник зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серії [NUMBER] від 30.01.2023 року, актовий запис № 72. Померла є матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження з грифом «повторно», видане Мар`їнським відділом ДРАЦСу Донецької області, [NUMBER] від 02 червня 1981 року, актовий запис № 40 від 15 вересня 1966 року,свідоцтвом про шлюб, видане виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, [NUMBER] від 09.02.1995 року, актовий запис № 4. Заявник єдиною спадкоємницею після смерті мати, інших спадкоємцем за законом та заповітом не має. За життя померлою заповіт не складався. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок з кадастровими номерами 1423381500:11:000:0927, 1423381500:11:000:0867, 1423381500:10:000:1633, 1423381500:10:000:1450, загальною площею 6,9953 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, належні померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 108469 від 14.06.2006, серії І-ДН 119648 від 25.06.2002, серії І-ДН 119648 від 25.06.2002, відомості Державного земельного кадастру № 17565077 від 12.02.2020, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 344541163, № 344541163, №344540705, № 344540985 від 29.08.2023 року. До січня 2018 року мати сама проживала за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта померлої. Внаслідок похилого віку з січня 2018 року вона переїхала жити до заявниці. З того часу до дня її смерті, вони проживали разом однією сім`єюза адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільно господарство, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджується актом про фактичне місце проживання [PERSON] , складений головою ОСББ «Алмаз-Курахове» від 30.08.2023 року, який підтверджено підписами сусідів з квартири [ADDRESS] [PERSON] , № 37 [PERSON] . Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Територія Курахівської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004. Внаслідок активних бойових дій на території Донецької області, у тому числі на території міста Курахове, була зупинена робота нотаріальних контор у місті. Подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, була можлива тільки у разі виїзду за межі області, що не представлялось можливим для мене через постійні обстріли на території міста та країни, нестабільний графік роботи державних та приватних нотаріусів, тимчасової не роботи державних реєстрів. Дізнавшись, що у місті запрацював нотаріус та відновлено роботу нотаріального реєстру, 29серпня 2023 року заявник звернуласьдо приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Леонова С.І. з питання прийняття спадщини за законом, але нотаріусом було повідомлено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, оскількипостійне місце проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,нотаріусом рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з неможливістю документально підтвердитифакт постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення спадщини у встановленому порядку, заявник змушена звернутись до суду з питання встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації спадкових прав. У судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. В силу вимог\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як передбачено ч. 1\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно роз`яснень п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою, другою статті 29 Цивільного кодексу України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Положення даної статті не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першої статті 1221 Цивільного кодексу України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ( в редакції до діяло до набрання чинності Закону України № 2923-IX від 23.02.2023). Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої, третьої статті 1268 Цивільного кодексу Україниспадкоємець за заповітомчи законом має право прийнятиспадщинуабо не прийнятиїї. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно підпункту 3.22 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правиламиокремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на часвідкриття спадщини непідтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved