Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство «Харківобленерго» пред`явило до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача суму заборгованості за невідпрацьовані дні отриманого ним позачергового авансу в рахунок заробітної плати в розмірі 1473 гривень 42 копійки, а також понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилається, що [PERSON] обіймав посаду електромонтера з обслуговування підстанцій 4 групи кваліфікації. Відповідно до наказу від 25 лютого 2022 року №172-к про припинення трудового договору (контракту) відповідач звільнений з займаної посади на підставі за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно табелів обліку робочого часу та інформації, наявною в особовій картці, за період з 23 лютого 2022 року до моменту звільнення 25 лютого 2022 року відповідач не працював. Копію наказу від 25 лютого 2022 року №172-к про припинення трудового договору (контракту), повідомлення про нараховані суми працівнику при звільненні від 25 лютого 2022 року №15-8/7 відповідачу було направлено поштою. Відповідача було повідомлено, що в нього виник борг перед позивачем у розмірі 1473,42 гривень, оскільки на день звільнення сума нарахованої відповідачу заробітної плати не була достатньою для покриття заборгованості, яка виникла за лютий у зв`язку із виплатою йому у цей період, після введення на території України воєнного стану, позачергового авансу в рахунок заробітної плати. Так, у лютому 2022 року відповідач отримав суму виплаченого авансу в рахунок заробітної плати у розмірі 7040,00 гривень та суму позачергового авансу у розмірі 13530,00 гривень, тобто у лютому відповідачу було виплачено аванс в рахунок заробітної плати у загальній сумі 20570,00 гривень, що з урахуванням обов`язкових платежів та внесків, а саме: податку на дохід фізичних осіб у сумі 4323,75 гривень, військового збору у сумі 360,32 гривень та профвнеску 240,21 гривень, становить в загальному розмірі 25494,27 гривень. Водночас,відповідачу за відпрацьований ним час нараховано суму до виплати лише у розмірі 24020,85 гривень, отже заборгованість останнього перед позивачем складає 1473,42 гривень (25494,27 гривень 24020,85 гривень). Відповідно до повідомлення про нараховані суми працівнику при звільненні згідно зі ст. 116 КЗпП України від 25 лютого 2022 року №15-8/7 борг відповідача склав 1473,42 гривень. З метою досудового врегулювання спору Акціонерним товариством «Харківобленерго» направлено відповідачу вимогу від 27 червня 2022 року №14-46/2782 про сплату у добровільному порядку заборгованості у розмірі 1473,42 гривень. Однак вимоги позивача залишилися без задоволення та заборгованість відповідачем на момент подання позовної заяви не була погашена. Позивач зазначає, що оскільки відповідачем була отримана сума авансу в розмірі 1473,42 гривень, виданого в рахунок заробітної плати,яка не була ним погашена чи відпрацьована,отже такі грошові кошти вважаються безпідставно набутими. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача Войтенко О.О., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, та через оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті Судової влади України, відповідач причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] з 20 жовтня 1994 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Харківобленерго», що підтверджується копією наказу (розпорядження) №994 про прийом на роботу. \~ \~ \~ \~Відповідно до наказу №172-к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 25 лютого 2022 року, 25 лютого 2022 року було припинено трудовий договір між Акціонерним товариством «Харківобленерго» та [PERSON] та звільнено останнього із займаної посади електромонтера з обслуговування підстанцій 4 групи кваліфікації АТ «Харківобленерго» за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України на підставі заяви працівника. \~ \~ \~ \~Відповідача було повідомлено, що в нього виник борг перед позивачем у розмірі 1473,42 гривень, оскільки на день звільнення сума нарахованої заробітної плати відповідачу не була достатньою для покриття заборгованості, яка виникла за лютий у зв`язку із виплатою йому у цей період, після введення на території України воєнного стану, позачергового авансу в рахунок заробітної плати (повідомлення заступника директора з правового забезпечення АТ «Харківобленерго» Нечипоренко Я.І № 14-46/2782 від 27 червня 2022 року). \~ \~ \~ \~Так, у лютому 2022 року [PERSON] отримав суму заробітної плати (аванс) у розмірі 7040,00 гривень та позачергові виплати у розмірі 13530,00 гривень, а всього у лютому [PERSON] було виплачено аванс в рахунок заробітної плати у загальній сумі 20570,00 гривень. З урахуванням обов`язкових платежів та внесків, а саме: податку на дохід фізичної особи у сумі 4323,75 гривень, військового збору у сумі 360,31 гривень, профвнесків 240,21 гривень, загальна сума утримання за лютий склала 25494,27 гривень. При цьому за лютий 2022 року [PERSON] за відпрацьований ним час нараховано суму до виплати лише у розмірі 24020,85 гривень. Відповідно, заборгованість відповідача перед позивачем склала 1473,42 гривень (25494,27 гривень - 24020,85 гривень ), що підтверджується розрахунковим листом АТ «Харківобленерго», платіжним дорученням від 25 лютого 2022 року № 5226 і «Списками співробітників підприємства по підприємству АТ «Харківобленерго» на виплату за лютий 2022 року». \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлення про нараховані суми працівнику при звільненні згідно зі ст. 116 КЗпП України борг [PERSON] складає 1473,42 гривень. \~ \~ \~ \~З метою досудового врегулювання спору Акціонерним товариством «Харківобленерго» направлено відповідачу вимогу від 27 червня 2022 року № 14-46/2782 про сплату у добровільному порядку на розрахункові рахунки Акціонерного товариства «Харківобленерго» заборгованості у сумі 1473,42 гривень. \~ \~ \~ \~Однак, вимоги Акціонерного товариства «Харківобленерго» залишилися без задоволення та заборгованість відповідачем на момент подання позовної заяви не була погашена. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця: для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Для покриття заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Харківобленерго» було видано накази №316 від 15 березня 2022 року, №319 від 21 квітня 2022 року та №336 від 06 червня 2022 року про відрахування із заробітної плати працівників заборгованості по заробітній платі, яка виникла внаслідок позачергової виплати авансу, але через звільнення 25 лютого 2022 року [PERSON] , покриття заборгованості за наведеною вище сумою позачергово виплаченого авансу, виданого в рахунок заробітної плати, не відбулося. Суд погоджується з посиланнями представника позивача на те, що вказана вище сума позачергово виплаченого авансу, отримана відповідачем, не була ним погашена чи відпрацьована, тому відновлення порушеного права позивача можливо лише шляхом звернення до суду з даними позовними вимогами. За змістом ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як роз`яснив Верховний суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішенні спорів, пов`язаних із застосуванням ст. 127 КЗпП, суди мають враховувати, що: 1) вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв`язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. Роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду стосовно до правил ч. 2 ст.233 КЗпП протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум. Таким чином суд доходить висновку, що системне тлумачення положень ст.ст. 127, 233 КЗпП України дає підстави зазначити, що роботодавець може звернутися із вимогами про повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум. Відповідно до глави ХІХ прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак,позивач звернувся із вимогами про повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати,у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Харківобленерго», заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача виникла внаслідок виплати останньому суми позачергово виплаченого авансу, виданого в рахунок заробітної плати, який не був [PERSON] ані погашений, ані відпрацьований, проведення відрахування із заробітної плати відповідача неможливе через недостатність коштів для покриття заборгованості, яка виникла перед Акціонерним товариством «Харківобленерго». \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду відповідачем не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку він також не надав. Отже, суд приходить до висновку про те, що з боку відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед АТ «Харківобленерго» за невідпрацьовані дні отриманого ним позачергового авансу в рахунок заробітної плати в розмірі 1473,42 гривень. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що здійснити відрахування суми заборгованості, обрахованої Акціонерним товариством «Харківобленерго» в розмірі 1473,42 гривень шляхом її відрахування із заробітної плати [PERSON] неможливо, оскільки останній 25 лютого 2022 року звільнений з Акціонерного товариства «Харківобленерго» і заробітна плата, відповідно, йому не нараховувалася. А, оскільки в добровільному порядку обраховану суму заборгованості в розмірі 1473,42 гривень на письмову вимогу Акціонерного товариства «Харківобленерго» [PERSON] на день розгляду справи судом не сплатив, тому позовні вимоги про повернення такої суми позачергового авансу в рахунок заробітної плати підлягають задоволенню. Згідно платіжного доручення №2042 від 17 лютого 2023 року та платіжного доручення №1299 від 02 лютого 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved