Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», від імені якої діє представник Шовкун Наталія Іванівна, звернулась із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 716133844 від 20.03.2021 у сумі 29 428,50 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 20.03.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір №716133844. Відповідно до реєстру боржників № 135 від 25.05.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 716133844. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 29 428,50 гривень, з яких: 8450 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 978,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. 06.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 17.08.2023 судом визнано явку представника позивача обов`язковою. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві та окремо поданій заяві просив справу розглядати за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце був повідомлений належним чином. 19.09.2023 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини. 20.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено кредитний договір № 716133844, який, відповідно до п. 4.2 договору діє з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 Договору ( а. с. 6-8). Відповідно до пункту 1.1 та 1.2 вказаного кредитного договору ТОВ « Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит, на суму 5500,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою відсотків, розмір яких встановлений п. 1.4. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» укладено договір факторингу № 20102022 ( а. с. 9-10). Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 зазначений боржник [PERSON] , № кредитного договору 716133844, заборгованість 29428,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 716133844 за період з 21.10.2022 по 30.04.2023, борг за вказаним кредитним договором складає 29 428,50 гривень, з яких 8450,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20978,50 гривень - сума заборгованості за відсотками ( а. с. 11, 12). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами частини першої ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи перехід права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» посилається на реєстр боржників № 135 від 25.05.2021 до договору № 28/1118-01, укладеного між вказаними товариствами. Однак, а ні договору № 28/1118-01, а ні реєстру боржників № 135 від 25.05.2021 до зазначеного договору до позову не додав. Крім того, із договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ « Фінансова компанія « ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» та ТОВ « Таліон Плюс» вбачається, що « Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між клієнтом та ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога». Таки чином, ТОВ «Таліон Плюс» за вказаним договором факторингу відчужувало своє право вимоги, яке належало йому на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Разом із тим, договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений з [PERSON] , за яким позивач просить стягнути заборгованість, 20.03.2021, тобто після укладення угоди № 28/1118-01 від 28.11.2018. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не могла відчужити право вимоги за кредитним договором , який станом на час укладення договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018, ще не був укладений. Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до положень ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позовна заява не містить застережень про неможливість надання доказів, на які посилається в обгрунтування позовних вимог. Клопотань про витребування таких позивачем також не було заявлено. У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» просило розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Крім того, судом була визнана явка представника позивача в судове засідання обов`язковою для надання пояснень у справі. Копію ухвали було направлено на електронну адресу позивача відповідно до заяви про отримання процесуальних документів в електронному виді. Разом із тим, представник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 199/7014/20 зазначив наступне: В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд ураховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. За вказаних обставин суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами. Таким чином, позивачем не доведено перехід права вимоги за кредитним договором № 716133844 від 20.03.2021 до ТОВ « Таліон плюс». Що, у свою чергу, викликає сумніви у переході права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, оскільки такий є похідним від договору факторингу, на підставі якого б ТОВ «Таліон плюс» належало право вимоги за кредитним договором № 716133844 від 20.03.2021. Ураховуючи наведені обставини, суд не надає оцінки доказам, долученими на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором № 716133844 від 20.03.2021, оскільки встановлені обставини щодо недоведеності переходу права вимоги за вказаним договором до позивача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору залишаються на рахунку позивача.

Outcome: dismissed