Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

23 червня 2023 року [PERSON] (надалі - Позивач) звернувся з позовом до АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» (надалі\~Відповідач, підприємство) про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків в розмірі сумі 301\~500,00 гривень, без урахування утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах на посадах: підземного прохідника дільниці №23 проходки ш. «Тернівська», (20.07.2005р. 30.05.2006р.), підземного прохідника дільниці №26 проходки ш. «Октябрська», (31.05.2006р. 10.03.2007р.), підземного прохідника дільниці №1,3 проходки ш. «Тернівська», (19.03.2007р. 24.11.2020р.). На підставі Інформаційної довідки про умови праці від 19.01.2021 №45/4.6-1, наданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 12.01.2023р. №65 Позивачу було встановлено професійне захворювання: «Радикулопатія попереково-крижова L5, L4, S1 з вираженими порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-топічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група «А». Легенева недостатність першого - другого ступеня. Хронічна двобічна сенсоневральна (нейросенсорна) приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху)». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновками МСЕК від 20.06.2023р. Позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (30% - радикулопатія, 5% - вібраційна хвороба, 5% - ХОЗЛ, 5% - туговіхість, 20% - трудове каліцтво), первинно та третя група інвалідності. Вважає, що з огляду на те, що факт Відповідача підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.03.2023р., медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 12.01.2023р. №65, Інформаційною довідкою про умови праці від 19.01.2021 №45/4.6-1, підприємство не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль та обмеження рухів в шийному та попереково-крижовому відділах хребта, з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, переважно в праву, що посилюється при рухах та після фізичних навантажень, відчуття затерпання в кінцівках, біль в плечових, ліктьових та колінних суглобах, обмеження рухів у них, утруднену ходу, загальну слабкість, задишку при фізичному навантаженні, кашель періодичний сухий, біль в грудній клітині, систематично виникає необхідність отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги. Хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. Також, настання негативних змін у житті Позивача, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя Позивача. Через хворобу Позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його близьким людям, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Ухвалою суду\~від 29\~червня 2023\~року прийнято\~позовну заяву\~до розгляду\~та відкрито\~провадження в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за наявними у справі матеріалами. Не погодившись із позовом представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів ( підвищена вібрація, пил, знижена температура, шум, тощо), усунути дані фактори неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються підвищеною оплатою праці, пільговою пенсією, додатковими відпустками, скороченим робочим часом та іншими пільгами. Також зазначив, що Позивач був ознайомлений про умови праці на підприємстві, в свою чергу Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Вказав, що Позивач працював на підприємстві тривалий проміжок часу, тим самим зі своєї ініціативи погіршував свій стан здоров`я, при цьому Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці. Зазначив, що з боку Відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у Позивача професійного захворювання не було встановлено, крім того Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Крім того зазначив, що заявлений Позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, необґрунтованим, не відповідає тяжкості та характеру шкоди, та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Зауважено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області у справі №212/11863/21 на користь [PERSON] , стягнуто моральну шкоду з АТ «Кривбасзалізрудком», за втрату працездатності отриману при виробничому травмуванні. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, якою спростовано доводи відповідача у справі. Згідно\~ст. 279 ЦПК України\~суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач\~з 20.07.2005 по 10.03.2007 та з 19.03.2007 по 24.11.2020 працював у шкідливих умовах праці на АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» підземним прохідником. Позивач перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки, та не оспорюється сторонами. Внаслідок шкідливих\~факторів виробництва\~виникли хронічні\~захворювання,\~і за\~довідками МСЕК\~від 20.06.2023р.\~серії 12\~ААА №\~129569\~та серії\~12\~ААГ №187032,\~Позивачу була\~встановлена втрата\~професійної працездатності\~в розмірі\~65%\~(30%\~-\~радикулопатія,\~5%\~-\~вібраційна хвороба,\~5%\~-\~ХОЗЛ,\~5%\~-\~туговіхість,\~20%\~-\~трудове каліцтво),\~первинно та\~третя група\~інвалідності,\~з переоглядом\~10.05.2024р.\~Відповідно до\~рекомендацій МСЕК\~Позивач потребує «Медикаментозне\~лікування,\~забезпечення виробами\~медичного призначення,\~санаторно-курортне\~лікування».\~Протипоказана важка\~праця,\~тривала хода,\~вимушена поза,\~переохолодження,\~в умовах\~вібрації,\~виробничого пилу\~та шуму. 13.03.2023 року на підприємстві АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. В якому вказано, що умови праці підземного прохідника дільниці №3 проходка шахти «Тернівська» ШУ [PERSON] відносяться по вмісту аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками рівню шуму - до 3 класу 4 ступеня «шкідливі», за показниками рівня локальної вібрації - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі», за показниками напруженості праці - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі». Загальна оцінка умов праці працівника відноситься - до 3 класу 4 ступеня «шкідливі». Відповідно до п.17 Акту, працюючи працюючи прохідником у шахтобудівельному управлінні АТ «Кривбасзалізрудком» у період з 20.07.2005 по 24.11.2020, [PERSON] виконував весь комплекс робіт з проходки виробок, а саме: буріння шпурів та свердловин за допомогою ручних перфораторів, роботи з заряджання та підривання шпурів, кріплення всіх виробок, зрощення гірничої маси після вибухових робіт, зачищення виробки від просипів гірничої маси, розбирання та ремонт тимчасового кріплення, навантаження та транспортування гірничої маси скреперними лебідками. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засобами малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувались фізичними перевантаженнями. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпав під вплив аерозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні значення. Причинами виникнення професійного захворювання Позивача згідно з п.18 Акту, слугували: Важкість праці: маса вантажу, що підіймається постійно та переміщується вручну, перевищувала на 10 кг та складала 40 кг при допустимій 30 до кг, статистичне навантаження двома руками 70580 кг/с до 70000, періодичне перебування у робочій позі стоячи 62,2% при допустимому до 60%. Вібрація локальна - еквівалентний корегований рівень віброшвидкості на 3 дБ, перевищував допустимий рівень, та складав 115 дБ при ГДР -112 дБ. Пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2 рази ( 4,0 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3). Шум: еквівалентний рівень шуму перевищував на 31 дБА (111дБА при гранично-допустимому рівні 80 дБА). Враховуючи тривалу роботу позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативні акти, встановити неможливо. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст.\~23, 1167\~ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральній фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Судом встановлено, що у зв`язку з набутим професійним захворюванням та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі в розмірі 45% з яких: 30% - радикулопатія, 5%- вібраційна хвороба, 5%- ХОЗЛ, 5% - туговухість, і встановленням групи інвалідності, позивачеві заподіяна моральна шкода. Суд зауважує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди Позивачу підприємством - Відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Велика Палата Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, у своїй постанові від 05 грудня 2018 року по справі №210/5258/16-ц (провадження №14-463 цс 18) зазначила: «Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя\~статті 23 ЦК України). Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, наявність набутих чотирьох захворювань професійного характеру, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 140 000,00 грн., без урахування утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, та інших обов`язкових платежів. Вищезазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») та Практичною інструкцією по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженою Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1400,00 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України,\~ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial