Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина. На день смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 191/3432/20. На день смерті [PERSON] проживала за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Гострий Камінь. Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0029; 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3710 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0030. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з 1/2 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0029; 1/2 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3710 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0030; 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,930 гектарів, кадастровий номер 1224881200:01:003:0163 розташованої на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,965 гектарів, кадастровий номер 1224881200:01:003:0032 розташованої на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належали [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем яких була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] та спадкоємицею другої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач. У встановлений законом шестимісячний строк вона не зверталась до нотаріальної контори, оскільки проживала фактично разом із сестрою за однією адресою до моменту її смерті, доглядаючи за хворою сестрою інвалідом ІІІ групи. Після закінчення 6-місячного терміну, а саме 18.05.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавльовою Г.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця, оскільки вона у встановлений строк, передбачений ст.1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини і документів про фактичне прийняття спадщини не надала. Крім того, у власності її матері перебував житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який на теперішній час знесений. Фактичне знищення відбулось давно, після смерті [PERSON] , оскільки після її смерті в будинку ніхто не проживав. Однак, вона не має права на звернення до державного реєстратора з метою припинення права власності на будинок, оскільки свідоцтво про право на спадщину не отримала. В той же час нотаріус не має право видати свідоцтво про право на спадщину на неіснуючий об`єкт нерухомості і, як наслідок, не має право видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку під будинком без видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки це суперечить ст. 120 Земельного кодексу України. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом є неможливим, а єдиним шляхом для їх отримання та захисту прав є звернення до суду. Просить припинити право власності на житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належний [PERSON] , померлій [INFO] , який перестав існувати у зв`язку із повним знищенням; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0029 розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3710 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0030, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,930 гектарів, кадастровий номер 1224881200:01:003:0163, розташованої на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,965 гектарів, кадастровий номер 1224881200:01:003:0032, розташованої на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0029, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3710 гектарів, кадастровий номер 1224881200:05:006:0030, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Представник позивача [PERSON] до початку підготовчого судового засідання надав заву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, судові витрати просив залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~Відповідач до початку підготовчого судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, від спадщини його матері відмовляється на користь тітки [PERSON] , оскільки давно була домовленість про таке, тому що тітка доглядала за хворою матір`ю. Відповідно до\~ч.3\~ст.200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2019 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 грудня 2021 року. Факт того, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] рідною сестрою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 квітня 1961 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28 червня 1980 року, повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2020 року, повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 жовтня 2020 року. [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2500 гектарів для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1224881200:05:006:0029, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №009051 від 27 листопада 2009 року. [PERSON] належить\~земельна ділянка площею 5,930\~гектарів для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва, розташована на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області з кадастровим номером 1224881200:01:003:0163, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Св №015447 від 23 березня 1999 року. [PERSON] належить\~земельна ділянка площею 5,965\~гектарів для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва, розташована на території Василівської сільської ради з кадастровим номером 1224881200:01:003:0032, що підтверджується державним актом на право на земельну ділянку серії ЯГ №562995 від 24 листопада 2006 року. [PERSON] належить\~земельна ділянка площею 0,3710\~гектарів для\~ведення особистого\~селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1224881200:05:006:0030, що підтверджується державним актом на право на земельну ділянку серії ЯИ №009052 від 27 листопада 2009 року. Також, [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 15 січня 2004 року, на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в КП «Синельниківське МБТІ» 15 січня 2004 року, що підтверджується витягом про реєстрацію пава власності на нерухоме майно №2571510 від 15 січня 2004 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Роздорської селищної ради №853 від 2022 року [PERSON] дійсно проживала без реєстрації місця проживання разом зі своєю сестрою [PERSON] , [INFO] , за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с.Гострий камінь з 10.12.2020 по день смерті сестри. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. від 18 травня 2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Василівська сільська рада, кадастровий номер 1224881200:01:003:0032 та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Василівська сільська рада, кадастровий номер 1224881200:01:003:0163, після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки заява про прийняття спадщини не була подана у відповідності до чинного законодавства. Згідно\~статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зіст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] були її доньки [PERSON] та [PERSON] . Факт проживання [PERSON] разом з померлою сестрою [PERSON] підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування. Згідно з матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контор звернулися [PERSON] та [PERSON] . На частину спадкового майна позивачеві [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Свідоцтва про право власності на іншу частину майна не було видано. Таким чином, другий спадкоємець за законом після смерті [PERSON] [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини, але спадщину не оформила у зв`язку зі смертю. Згідно з матеріалами спадкової справи до майна померлої [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори звернулася її сестра [PERSON] , яка є спадкоємицею другої черги за законом. Враховуючи наявність спадкового майна після смерті смерті [PERSON] яка залишилася неприйнятою [PERSON] , а також те, що спадкоємець першої черги за законом після її смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті до нотаріальної контори не звертався та відмовився від спадщини на користь іншого спадкоємця [PERSON] , суд вважає , що наявні підставі для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] . Стосовно вимог про припинення права власності на знищене майно, суд враховує наступне. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р., для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва у зв`язку з його знищенням подаються: 1) заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат. Якщо майно відповідно до закону належить на праві спільної сумісної власності подружжю (колишньому подружжю), заява підписується кожним з подружжя (колишнього подружжя) незалежно від наявності державної реєстрації права власності лише в одного з них; 2) документ, що посвідчує право власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням проводиться за наявності відомостей про факт знищення, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника, визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 708/254/18 викладено правовий висновок про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статі 349 ЦК Украйни є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Відповідно до акту обстеження, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 05 лютого 2023 року за результатами проведення обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок літ.А-1, сарай літ.Б-1, погріб літ.П-1, вбиральня літ.Г-1, літній душ літ. Л-1, №1-3 огорожа знесені, земельна ділянка вільна від забудови. Отже, судом встановлено, що вищевказаний будинок, який належав померлій [PERSON] , знищено, а тому вимога про припинення право власності на даний житловий будинок підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved