Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник,\~адвокат Позненко\~Ю.В. звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 21.02.2004 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Слов`янському міськвідділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 53.\~ Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося з причин несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого почалися сварки та протягом тривалого часу фактичних шлюбних відносин не підтримують. Таким чином шлюб з відповідачем має лише формальний характер, а з кінця березня 2023 року вони не проживають як чоловік та дружина та не ведуть спільне господарство. Вважає, що їх сім`я вже не може бути збережена, і шлюб необхідно розірвати. Спору про визначення місця проживання дітей та поділ спільного сумісного майна між ними не має. Просить суд, шлюб, зареєстрований у Слов`янському міськвідділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 53. Позивачка та її представник адвокат Позненко Ю.В., що діє на підставі договору б/н про надання правової допомоги від 27.06.2023 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1056705 від 30.06.2023 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представникпозивачки на офіційну електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивачки, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом направлення йому на номер мобільного телефону зазначений у позовній заяві, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення та публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 21.02.2004 уклали шлюб, який було зареєстровано у Слов`янському міськвідділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 53.\~ Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я фактично розпалася та сторони не підтримують сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Спору про визначення місця проживання дітей та поділ спільного сумісного майна між позивачкою та відповідачем не має. В\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень\~Конституції України, норм\~Сімейного кодексу України,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я\~є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе. Позивачка [PERSON] не вимагає від відповідача компенсацію за понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved