Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

28 лютого 2023 року адвокат Губина А.Ю., що діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до\~Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 05 липня 2021 року поліцейським СРПП ВП№1 КРУП ст.с-нт. поліції Грищук П.П. стосовно [PERSON] було складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №006366, про те що 05.07.22 року об 11 год. 09 хв. в с.В.Кринки по вул.Маяковського гр. [PERSON] керував ТЗ «Богдан» з причіпом «ПВА» д.н.з. [NUMBER] який мав технічні несправності, а саме на одну вісь причіпа встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.31.4.5 «г» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП, та тимчасово вилучено посвідчення водія [NUMBER] . Цього ж дня поліцейським СРПП ВП№1 КРУП ст. л-нт. поліції Бабенко В.Г. стосовно [PERSON] була складена Постанова серії БАВ №588197 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень з огляду на те, що [PERSON] керував автомобілем з причіпом ПВА д.н.з. [NUMBER] , на якому не працювали задні габаритні ліхтарі, покажчики поворотів та на одну вісь причіпа встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, водій та пасажир не користувались пасками безпеки, не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку перед зупинкою та не увімкнув аварійку після зупинки на вимогу поліцейського, чим порушив п.п.31.4.3 «а», 31.4.5 «г», 2.3 «в», 9.2 «а», 9.9 «б» ПДР України. Також вказала,\~що постановою\~Глобинського районного\~суду Полтавської\~області від\~19.09.2022\~року у\~справі №\~527/1222/22,\~яка набрала\~законної сили\~30.09.2022\~року,\~провадження у\~справі про\~притягнення [PERSON] \~до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.09.2022 року у справі № 527/1343/22, яке набрало законної сили 30.09.2022 року, було скасовано постанову серії БАВ №558197 від 05.07.2022 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення - закрито. Зазначила, що внаслідок незаконних дій вказаних поліцейських СРПП ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області, [PERSON] двічі незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності (за ч.4 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП), чим заподіяно йому моральних страждань, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаних фактів за місцем його проживання, у зв`язку з побоюванням громадського осуду. Під час складання протоколу та постанови з ним в машині їхали батько та ще двоє односельців, які потім в селі розповіли, що його оштрафували і забрали права, він протягом всього часу поки йшли суди, пояснював односельцям, яких зустрічав, що сталось, чому він не винуватий, але це дуже емоційно його пригнічувало, бо хтось співчував, а хтось посміхався і казав, що за права можеш забути, та він дуже важко переносив такі розмови і потім довго не міг відійти від хвилювань. Окрім цього, він знаходився у постійному стресі через можливе позбавлення права щодо керування транспортним засобом судом, необхідністю нести витрати на правничу допомогу. Змушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката, що також потребувало і витрачання власного часу і грошових коштів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, представник вказала, що розмір заподіяної [PERSON] моральної шкоди позивач оцінює у суму 16109,00 грн., це сума, яка необхідна для того, щоб хоч якимось чином загоїти отримані душевні страждання та моральні переживання, які позивач отримав, а також відновити його психічний та психологічний стан. Також вказала, що [PERSON] незаконними діями відповідача було завдано і матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на адвоката у сумі 5000 грн. та 510 грн. штрафу, які були сплачені [PERSON] як адміністративне стягнення відповідно до постанови серії БАВ № 588197 від 05.07.22 року, винесеною поліцейським СРПП ВП №1 КРУП Бабенко В.Г, ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП, яка була скасована рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.09.2022 року (справа № 527/1343/22), що також підлягає відшкодуванню. Враховуючи вищевикладене, представник прохала задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 07.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку\~загального позовного провадження. 28.03.2023 року на\~адресу суду від відповідача - Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що сам факт скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки судове рішення, яким скасовано постанову про притягнений останнього до адміністративної відповідальності, не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. За відсутності належних та допустимих доказів упередженого ставлення поліцейських СРПП ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП до позивача, знущання над ним, наявності злого умислу чи грубої недбалості, спрямованих на ухвалення завідомо незаконної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, підтвердження факту спричинення моральних та душевних страждань, сам лише факт нервозності та перебування у стресовій ситуації внаслідок викликів до суду, судових засідань, пліток, що розповсюджувалися по селу, про який вказано у позові, не є належним доказом втрат немайнового характеру позивача внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю працівників СРПП ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. Отже, позивачем в порушення вищезазначених норм не доведено наявність шкоди завданої йому, в т.ч. ГУНП в Полтавській області, доказів наявності завданої шкоди ні суду, ні шкоди, яка підлягає стягненню та є не зрозумілим з чого виходив позивач визначаючи розмір моральної та матеріальної шкоди. Таким чином, обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, є недоведеними, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. 05.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача. В обґрунтування якого остання вказує, що діями відповідача позивачеві завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу та скасування постанови про накладення стягнення, свідчить про те, що позивача двічі притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, у цьому випадку застосуванню підлягає Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Крім того вказала, що стосовно матеріального відшкодування, то воно підтверджується наданими до суду доказами понесення позивачем матеріальних втрат у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, суд вважає, за можливим розглянути справу у їх відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №006366 від 05.07.2022 року вказано, що 05.07.22 року об 11 год. 09 хв. в с.В.Кринки по вул.Маяковського гр. [PERSON] керував ТЗ «Богдан» з причіпом «ПВА» д.н.з. [NUMBER] який мав технічні несправності, а саме на одну вісь причіпа встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора. Порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.31.4.5 «г» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП, та тимчасово вилучено посвідчення водія [NUMBER] (а.с.7). Згідно копії Постанови серії БАВ №588197 від 05.07.2022 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн, за порушення вимог п.п.31.4.3 «а», 31.4.5 «г», 2.3 «в», 9.2 «а», 9.9 «б» ПДР України (а.с.8). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.09.2022 року у справі № 527/1343/22, яке набрало законної сили 30.09.2022 року, адміністративний позов [PERSON] до Головного управління національної поліції у Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено та скасовано постанову серії БАВ №558197 від 05.07.2022 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрито (а.с.9-11). Постановою Глобинського\~районного суду\~Полтавської області\~від 19.09.2022\~року у\~справі №\~527/1222/22,\~яка набрала\~законної сили\~30.09.2022\~року,\~провадження у\~справі про\~притягнення [PERSON] \~до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.12-13). Так, оцінюючи можливість реалізації позивачем свого права на відшкодування моральної шкоди, внаслідок його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, варто звернути увагу на наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цьогоКодексу). Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 10 січня 2019 року в справі №532/1243/16-ц (провадження №61-34251св18), від 26 лютого 2020 року в справі №142/143/17 (провадження №61-5739св19), а також об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц. Варто наголосити, що постанови та рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 19.09.2022 року, які набрали законної сили 30.09.2022 року, мають для суду преюдиційне значення. Із їх змісту встановлено порушення прав [PERSON] та факт його незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, який в першу чергу породжений неправомірними діями уповноваженої особи УНП в Полтавькій області. Таким чином, будучи незаконно притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ч.1 ст.121, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП внаслідок незаконного ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, (складання стосовно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення, збирання доказів, які не можуть вважатись належними та допустимими, безпідставне обвинувачення позивача у вчиненні діянь, яких він не вчиняв), [PERSON] , відповідно до вказаних нормативно правових актів, підтверджених усталеною судовою практикою, має право на відшкодування моральної шкоди. Щодо розміру моральної шкоди, завданої позивачу. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно із вимогами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнав [PERSON] суд враховує, що внаслідок незаконних дій уповноваженої особи УНП в Полтавькій області, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку із притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Внаслідок ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, було порушено його звичний розклад життя, позивач змушений був звертатись за допомогою до фахівців у галузі права, переживати страждання доводячи свою невинуватість перед посадовими особами Національної поліції, які в свою чергу не перевіривши достовірність обставин, тривалий час продовжували обвинувачувати його у вказаних діяннях. Близько двох місяців після ініціювання провадження, [PERSON] перебував під обвинуваченням та не міг отримати ефективного захисту та розгляду справи. Соціальні зв`язки позивача також зазнали негативних змін. Окрім того, позивача було позбавлено права керування транспортним засобом, що призвело до пригнічення психологічного стану [PERSON] . Вказані душевні страждання знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із діями завдавача шкоди. Окремо, суд звертає увагу на позицію представника УНП в Полтаській області, який не визнає позовні вимоги [PERSON] , незважаючи на існування судових рішень, якими встановлено неправомірність дій працівників поліції. Всупереч Конституційним та галузевим принципам про обов`язковість судового рішення, представник відповідача фактично не визнає викладені у рішеннях Глобинського районного суду Полтавської області факти та обставини, продовжує наголошувати, що дії працівників поліції не визнавались незаконними та протиправними, чим ставить під сумнів законність обов`язкового до виконання та такого, що вступило в законну силу, судового рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: partial