Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання майнових прав. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 02.07.2016 року між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 02.07.2016 року за реєстровим № 655 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобовязується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] (далі - Квартира) та оплатити вартість Квартири, яка згідно з пунктом 3.1 Договору складала 342 410,00 грн. Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири. Згідно з пунктом 2.3. Договору технічна здача обєкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2018 року. Вказують, що Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій спрямованих на передачу у власніть, будь-яким передбаченим діючим заокнодстовом способом Позивачу Квартири, Відповідачем не вжито. Зазначають, що будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~Позивач просить\~суд визнати\~за [PERSON] ,\~майнові права\~на об`єкт\~будівництва -\~квартиру [ADDRESS] ),\~2-0\~(два\~«О»),\~2-Е\~(два\~«Е»);та стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір. В судове\~засідання позивачне з`явилась. До суду представник позивача подала заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її та позивача відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті «Судова влада України». Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.07.2016 року між Відповідачем та Позивачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 02.07.2016 року за реєстровим № 655. Відповідно до пункту 1.2 Договору Відповідач зобов`язується передати у власність Позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом нерухоме майно, а Позивач зобовязується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та оплатити гарантійний внесок. Згідно з пунктом 2.1. Договору, права на Квартиру являють собою права на будівництво та отримання у власність Квартири із наступними технічними характеристиками: найменування Квартира, будівельний номер [ADDRESS] , проектна загальна площа 35,3, кількість кімнат 1. Пунктом 3.1. Договору встановлено, що загальна сума (вартість) квартири на день укладення договору складає 342\~410,00 гривень. Згідно пункту 3.3.1 Договору, сума гарантійного внеску 342 410,00 гривень внесена [PERSON] до моменту підписання даного Договору. Так, позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості Квартири, що підтверджується пунктами 3.3.1. та 3.3.2. Договору. Згідно з пунктом 2.3. Договору технічна здача обєкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2017 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2018 року. Отже, Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій спрямованих на передачу у власність, будь-яким передбаченим діючим законодавством способом Позивачу Квартири, Відповідачем не вжито. Відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 16.09.2021 № 1609/1 на адвокатський запит [PERSON] №73/21 від 03.09.2021 року, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . 2-Е, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , 2-0, [ADDRESS] до експлуатації. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту є визнання права. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 761/32696/13-Ц сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт. Так, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Згідно з абзацом сьомим статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. При цьому майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю (стаття 190 Цивільного кодексу України), а відповідно до статті 526 цього Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Отже, Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, наявні правові підстави визнати за Позивачем майнове право на Квартиру. З вказаних норм слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, врахоувуючи п. 2.1. Договору суд вважає можливим визнати за [PERSON] , майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] ). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3\~424,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial