Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Усманової Є.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками народженого у зареєстрованому шлюбі сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Вишгородського районного суду від 25.10.2016 року. Зазначає, що під час шлюбу та після розірвання шлюбу дитина проживає разом з батьком у м. Вишгороді. Питанням виховання та освіти дитини займається позивач, а аткож самостійно його утримує. Просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2023 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позов в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25.10.2016 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с. 18 ). Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02.12.2016 року відновлено дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] » (а.с. 19). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 27.11.2012 року батьками дитини записані: мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Відповідно до висновку завтердженого рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 17.08.2023 року №386 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування Вишгородської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з його батьком [PERSON] . З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.02.2023 року та довідки виданої виконавчим комітетом Вищгородської міської ради вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13,14). Згідно акта обстеження умов проживання №28, дитина має окреме ліжко, місце для проведення дозвіллля, забезпечена повноцінним харчуванням (а.с. 15). Відповідач проти задоволення позову щодо визначення місця проживання сина не заперечує, просила визначити місце проживання сина з батьком. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з батьком, позивачем по справі, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за місцем його проживання буде відповідати інтересам дитини, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання його батька [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved