Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Рішенням Радомишльського районного суду від 31.08.2023 задоволено частково вищевказаний позов [PERSON] 06.09.2023 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Кучерявої Т.А., в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн. та понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4800 грн. Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що до позовної заяви позивачем було приєднано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн., а також витрати позивача на правову допомогу підтверджуються договором №17 від 19.06.2023, актом приймання - передачі наданих послуг №1 від 28.07.2023. 15.09.2023 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких просить суд відмовити представнику позивача в задоволенні її заяви, посилаючись на те, що до клопотання про відшкодування судових витрат останньою надано додаток №1, в якому зазначено перелік послуг та їх вартість. Вартість складання процесуальних документів сторони визначили в 1000 грн. за один судодень, а вартість надсилання суду та іншій стороні документів сторонами взагалі не визначена. Однак, в акті виконаних робіт №1 від 28.07.2023 вартість складання позовної заяви за два дні сторони чомусь визначили в 3000 грн., що є на 1000 грн. більше. Що стосується вартості направлення відповідачу і суду відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що з поданих поштових квитанцій не видно чітко суми вартості такого відправлення, і така вартість становить максимум 50 грн. Окрім того, звертає увагу суду, що 25.08.2023 позивач звільнився із займаної посади за угодою сторін. Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів вказаної заяви, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цивільної справи №289/1378/23, підтверджуються доданими до заяви копіями: попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який є додатком №1 до вказаного договору, відповідно до якого зазначено про те, що складання процесуальних документів (позовної заяви, відзиву, заперечень на позовну заяву, клопотань) за 1 судодень становить 1000,00 грн., участь у судовому процесі (одне судове засідання) становить 800 грн., представництво інтересів клієнта з виїздом 1 судодень 500 грн., ознайомлення з матеріалами справи 1 год. 500 грн.; договору про надання правової (правничої) допомоги від 19.06.2023; акту виконаних робіт №1 від 28.07.2023, згідно якого розмір гонорару адвоката становить 4800 грн., за яким адвокатом було надано наступний обсяг послуг: 20.06.2023 підготовка заяви до Потіївської сільської ради про витребування документів 300 грн.; 20-21.06.2023 підготовка та складання заяви про визнання незаконними та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності 3000 грн.; 26-27.07.2023 підготовка та складання відповіді на відзив відповідача 1000 грн.; 28.07.2023 направлення відповідачу відповіді на відзив та подання до суду 500 грн. Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України визначено,\~що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Положеннями ст. 133 ЦПК України визначено, що\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с. 10). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вказаних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При перевірці розміру судових витрат на правничу правову допомогу, суд приймає до уваги обсяг робіт, фактично проведений адвокатом Кучерявою Т.А. у даній справі, а саме: підготовка заяви до Потіївської сільської ради про витребування документів 300 грн.; підготовка та складання заяви про визнання незаконними та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, кількість витраченого часу - 2 судодні, що становить 2000 грн., підготовка та складання відповіді на відзив 1000 грн., та доходить висновку про підтвердження витрат на правову допомогу у сумі 3300 грн. Суд зазначає, що направлення відповідачу відповіді на відзив та подання до суду не є видами адвокатських послуг, перелік яких визначений статтею 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такі послуги носять не правовий, а організаційно-технічний характер та не належать до витрат на професійну правничу допомогу, а тому на підставі положень статей 137, 141 ЦПК України\~відшкодуванню не підлягають. При цьому суд звертає також увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України), про що вказано в правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12.02.2020 у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19). Беручи до уваги, що позов задоволено частково, а вказані вище витрати на правову допомогу є співмірними із складністю даної справи та наданими послугами, затраченим часом на надання таких послуг, та при цьому їх розмір відповідає критерію реальності, розумності, тому наявні підстави для стягнення таких витрат з відповідача пропорційно задоволеним вимогам. При цьому суд враховує, що в оскаржуваному розпорядженні зазначено про те, що позивач допустив 10 порушень трудових обов`язків, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а судовим рішенням встановлено безпідставне посилання роботодавця у вказаному розпорядженні щодо 2 порушень, тобто позов [PERSON] фактично було задоволено на 20 % від заявлених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, а також те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про відшкодування відповідачем таких витрат в розмірі 660 грн., що становить 20 % від витрат на правову допомогу в розмірі 3300 грн. Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішенні та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved