Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Весна» Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №032737 від 02.12.1996 року. Зазначає, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] , як і чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , який приходився його рідним дідом - померли, а тому в даному випадку, він є спадкоємцем майна померлої за законом. При зверненні в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо факту його спільного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх п`яти років до моменту відкриття спадщини. У зв`язку із вищевикладеним просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини з метою визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно та визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Весна» Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №032737 від 02.12.1996 року, в порядку спадкування за законом, після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання. Позивач по справі [PERSON] та його представник - адвокат Бохонкович В.Є. в підготовче засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про підтримання позову, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача - Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України). Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли такий факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.1997р., яка згідно довідок Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області №91 та №92 від 31.07.2023р. на день своєї смерті та протягом останніх п`яти років була зареєстрована та проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де вели спільний побут, господарство, обробляли город, сплачували комунальні послуги. На день своєї смерті [PERSON] одружена не була, дітей не мала (а.с. 7, 11-12). На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що заявлена вимога позивача по справі про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] проживали однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Статтею 5 ЦК України визначені загальні правила дії актів цивільного законодавства в часі, за якою акти цивільного законодавства регулюють цивільні відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Певні особливості передбачені розділом «Прикінцеві та перехідні положення». Відповідно до п. 4 вказаного розділу щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення ЦК застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пункт 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК 2003 року встановлює, що правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Весна», розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №032737 від 02.12.1996 року, однак прийнята ніким не була, що стверджується повідомленням державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори №675/01-16 від 10.08.2023р. з якого вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 26-27). Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так судом встановлено, що [PERSON] згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №032737 від 02.12.1996 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Весна» Луцького (бувший Ківерцівський) району Волинської області, розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.1955р., копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2008р. та серії [NUMBER] від 14.05.2018р. вбачається, що батьки позивача по справі [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] померли відповідно 13.04.2008р. та 13.05.2018р. (а.с. 9-10). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.04.1995р. та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00040779768 від 01.08.2023р. вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , який приходився чоловіком спадкодавця - [PERSON] та рідним дідом позивача по справі [PERSON] (а.с. 8). Постановою №640/01-16 від 01.08.2023 року нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу по справі [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів щодо факту його спільного проживання позивача по справі [PERSON] разом із спадкодавцем однією сім`єю протягом останніх п`яти років до моменту відкриття спадщини (а.с. 17). Оскільки судом встановлено факт проживання позивача по справі [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved