Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Короткий виклад позицій сторін: [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . За життя він склав заповіт, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, які знаходяться по [ADDRESS] , земельну ділянку, яка знаходиться у с. Мала Тур`я Калуського району Івано-Франківської області, а також грошові кошти заповів [PERSON] . А все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів йому, [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину. 04 липня 2023 року він також звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де йому повідомлено, що ним пропущено шестимісячний строк для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду. Він тривалий час проживав та працював у Республіці Польща (2021-2023 роки) та про існування заповіту на його користь не знав, не був обізнаний із строками прийняття спадщини, тому не зміг своєчасно реалізувати своє право на звернення із відповідною заявою до нотаріуса. Вважає, що строк прийняття спадщини він пропустив з поважних причин і два місяці з дня набрання рішенням законної сили йому будуть достатніми для подання заяви про прийняття спадщини. Представниця позивача - адвокатка Кобилинець Т.В. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Додатково вказала, що її довіритель був на похороні [PERSON] , який був його дядьком, після чого відразу на наступний день виїхав за кордон, де перебував до травня 2023 року. Про існування заповіту на його користь він не знав, як і не знав про існування будь-якого спадкового майно, яке могло б бути ним отримано у спадщину. Тільки після повернення в Україну, йому стало відомо від [PERSON] , яка оформила свої спадкові права, що на його користь також було розпорядження померлого. Однак яке саме майно увійшло до спадщини, на яке він міг претендувати, йому було не відомо, тому і не вживав жодних заходів з метою її прийняття. Він знав, що у покійного був автомобіль, але він його передав іншій особі ще за життя, тому на нього він не претендував. Проте на даний час йому стало відомо, що транспортний засіб було передано не на підставі договору купівлі продажу і він входить до складу іншого майна, яке йому заповів [PERSON] . Дізнавшись про це, він звернувся до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, щоб зазначену передачу автомобіля оформити у встановленому законом порядку, однак у силу об`єктивних чинників пропустив шестимісячний строк звернення за прийняттям спадщини. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 04.09.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду 04 вересня 2023 року через канцелярію суду поступила заява відповідачки, у якій вона позов визнала, не заперечила проти його задоволення, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.06.2021 свідчить про те, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 545 (а.с. 6). [PERSON] 10.02.2021 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку у с. Мала Тур`я Долинського району Івано-Франківської області та грошові кошти заповів [PERSON] , а все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому за законом належатиме на день смерті, заповів [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.2022 (а.с. 9, 10). 04 липня 2023 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса і [PERSON] (а.с. 11). Однак приватний нотаріус у листі за вих. № 45/01-16 від 04.07.2023 повідомила, що позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду із заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 8). Як вказала представниця позивача, причиною поважності пропуску строку для прийняття спадщини є перебування її довірителя тривалий час за кордоном, який приїхав в Україну у переддень смерті [PERSON] , після чого відразу виїхав за кордон, повернувшись тільки у травні 2023 року, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії із закордонного паспорта (а.с. 12-13), оригінал якого було оглянуто в підготовчому судовому засіданні. Крім того позивачу не було відомо, яке саме майно входить до складу спадщини, яке спадкодавець заповів йому. Тільки згодом стало відомо, що транспортний засіб, який належав [PERSON] та був оформлений на його ім`я (а.с. 30-31), був переданий ним на користь третіх осіб без відповідного договору, тому увійшов до спадкового майна, а відтак [PERSON] не міг знати, що має право оформити на нього свої спадкові права. Вказане підтвердили і сторони у підготовчому судовому засіданні. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Оцінка суду: проаналізувавши доводи представниці позивача, враховуючи визнання позову відповідачкою, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були ретельно досліджені, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України\~встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1\~ст. 1220 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Про те, що [PERSON] заповів [PERSON] все інше майно (крім житлового будинку, земельних ділянок та грошових коштів, які він заповів відповідачці), свідчить копія вищеописаного заповіту. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і як наслідок при зверненні до нотаріуса отримав повідомлення, згідно з яким йому рекомендовано звернутися до суду за наданням додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Згідно із ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] є одним із спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з необізнаністю про існування заповіту (так як спадкодавець є його дядьком, який мав декількох племінників, та про наявність спадкового майна, яке він би міг успадкувати, у зв`язку з перебуванням його за межами України, у межах шестимісячного строку не вчинив дій, спрямованих на прийняття спадщини. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки такі пов`язані з об`єктивними обставинами та перешкодами для вчинення цих дій. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може, тому суд вважає, що [PERSON] , який пропустив з поважної причини строк для прийняття спадщини, навів достатні підстави для визначення йому додаткового строку. На переконання суду, двохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини, і тому позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовольнити в повному обсязі. На підстав вищевикладеного, ст.\~15,\~1216,\~1217,\~1220,\~1223,\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України, ст.\~4,\~13,\~81,\~206 ЦПК України\~та

Outcome: approved