Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з лютого [PERSON] (далі також - Позивач) працює слюсарем з ремонту устаткування теплових мереж 4 розряду у КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» (далі також - Відповідач). Наказом № 49к директора КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» Сніжка П.І. від 03.02.2022 Позивача з 03.02.2023 відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відсутністю щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк тривалості причин, які зумовили таке відсторонення. Позивач вважає, що наказ порушує його права, як громадянина України, так і працівника, посилається у позові на вимоги Конституції України, інших нормативно-правових актів. Зокрема, що відповідно до ст.ст. 19, 60 Конституції України жодний орган, посадова особа, юридична особа, яка займається господарською діяльністю не мають права вимагати від людини виконання постанови Уряду про введення карантину. Не підлягають виконанню: постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами, внесеними 20.10.2021; наказ МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 та № 2664 від 30.11.2021. Вакцинація не є обов`язковою (пп. 7.3.1, 7.3.2 резолюції ПАРЄ від 27.01.2021 № 2361(2021). Крім того, позивач обґрунтовує позовні вимоги іншими приписами законодавства України. Представник відповідача подав до суду відзив на вищевказаний позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на низку нормативно-правових, які регулюють правовідносини у сфері охорони здоров`я тощо. Ухвалою суду від 23.02.2022 за згаданою позовною заявою відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.09.2022 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 01.11.2022 провадження у справі зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21. Ухвалою суду від 01.03.2023 провадження у справі поновлено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та прохав відмовити в задоволенні позову. Суд, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, доказам у справі у цілому, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, ґрунтуючись на засадах верховенства права, законності і обґрунтованості судового рішення, суд дійшов таких висновків. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною першою та другою статті 24 Основного Закону України встановлюють норми конституційного права, згідно з якими громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. В силу ст. 129 Основного Закону України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Наказом Міністерства охорони здоров`я України (МОЗ) від 04.10.2021 № 2153, відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п. 8 Положення про МОЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови КМУ від 24 січня 2020 року № 90), та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно цього Переліку до нього увійшли серед інших працівники комунальних підприємств, установ та організацій. Позивач працює слюсарем з ремонту теплових мереж 4 розряду КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» з лютого 2016 року. Відповідачем повідомлено Позивача 17.01.2022 про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати у випадку ненадання документів, які підтверджують, що Позивач отримав повний курс вакцинації або одну дозу дводозної вакцини від COVID-19, включеної ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або міжнародний, внутрішній сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат) або однією дозою вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 № 595. Наказом № 49к директора КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» Сніжка П.І. від 03.02.2022 Позивача відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на час відсутністю щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на строк тривалості причин, які зумовили таке відсторонення. Указаний наказ видано директором Відповідача КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» Павлом Сніжко,

Outcome: approved