Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 28 березня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 1737246 про надання споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 1700,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% від суми кредиту, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Вказана ставка застосовується, як у межах строку кредиту, так і під час пролонгації договору за ініціативою сторін чи автоматичної пролонгації. Відповідач порушив взяті на себе зобов?язання за договором кредиту, не вніс вчасно кошти на погашення боргу та відсотків, у зв?язку з чим утворилася заборгованість та автоматично відбулася пролонгація договору відповідно до пункту 4.2.1. кредитного договору. За період з 28 березня 2021 року до 25 липня 2021 року у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 5576,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1700,00 грн, заборгованості по відсоткам у межах строку надання кредиту у розмірі 3876, 00 грн. Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1737246 від 28 березня 2021 року. В подальшому 20 жовтня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» передало право вимоги за договором № 1737246 від 28 березня 2021 року ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №1 від 20 жовтня 2021 року. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується цей позов, передане позивачу згідно витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 20 жовтня 2021 року. Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5576,00 грн. Оскільки заборгованість не погашена, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5576,00 грн та понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн та понесених судових витрат. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 25 жовтня 2022 року відповідачу направлені копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 29 жовтня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи 28 березня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 1737246 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, невід?ємним додатком до якого якого є графік платежів (а.с. 8-10). Договір укладено в електронному форматі, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»,шляхом реєстрації відповідача на веб сайті в мережі інтернет http://credit7.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е088. Відповідно до пунктів 1.2., 1.3., 1.4.,3.1. договору, товариство зобов?язалося надати клієнту грошові кошти у розмірі 1700,00 грн на умовах строковості, зворотності строком на 30 днів, платності, а клієнт зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування у розмірі 1,90% від суми кредиту, яка нараховується на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитними коштами. Вказана ставка застосовується, як у межах строку кредиту, так і під час пролонгації договору за ініціативою сторін чи автоматичної пролонгації. Пунктом 4.2. договору визначено, що у випадку наявності заборгованості на дату закінчення строку кредитування застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту, але загалом не більше ніж на 120 днів. Згідно умов пункту 6.4. договору, позичальник зобов?язався у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідачу було надано кредит шляхом переказу погодженої в кредитному договорі суми на платіжну карту [PERSON] № [NUMBER] (код транзакції IPAY 84409796), що підтверджується даними листа ТОВ «Лінеруа Україна» № 5837 від 02 листопада 2021 року (а.с. 27). 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» укладений договір факторингу №1 від 20 жовтня 2021 року за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов?язалося відступити фактору права вимоги відповідно до Реєстрів прав вимоги (а.с. 11-13). Згідно даних реєстру прав вимог № 1 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «УМ Факторинг» набуло права грошових вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1737246 від 28 березня 2021 року у розмірі 5576,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1700,00 грн, заборгованість за відсотками 3876,00 грн. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості та її розмір, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Згідно зі статтею 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію», договір № 1737246 від 28 березня 2021 року укладено в електронному форматі шляхом реєстрації відповідача на веб сайті в мережі інтернет http://credit7.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е088. Вказана обставина відповідачем не спростована. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). На підставі частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ Лінеура Україна» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530\~ЦПК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за його користування, були викладені у підписаному відповідачем договорі кредитування. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме: після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, ні на рахунки ТОВ «УМ Факторинг», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Лінеура Україна». У зв`язку з наведеним, відповідач має заборгованість перед ТОВ «УМ Факторинг» за кредитним договором № 1737246 від 28 березня 2021 року у розмірі 5576,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1700,00 грн, заборгованість за відсотками 3876,00 грн. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Щодо відступлення права вимоги Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «УМ Факторинг» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Право вимоги за договором кредиту на підставі договору факторингу перейшло до позивача. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за процентами підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2481,00 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 гривень. Питання про стягнення судових витрат на надання професійної правничої допомоги судом не вирішувалося з наступних підстав. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. До позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 9/22, укладений 16 травня 2022 року між ТОВ «УМ Факторинг» та адвокатом Басняк Ю.Ю. та додаток № 22 від 13 вересня 2022 року до вказаного договору. В додатку № 22 сторони погодили умови про надання адвокатом правничої допомоги у виді захисту інтересів клієнта у Миронівському районному суді Київської області, Київському апеляційному суді, Верховному Суді та інших судах, органах, установах, організаціх у справі за позовом ТОВ «УМ Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 1737246 від 28 березня 2021 року. В додатку сторонами погоджено розмір гонорару 4000,00 грн у фіксованому розмірі та визначено види правничої допомоги (формування правової позиції та підготовка позовної заяви, підготовка заяв по суті справи, формування правової позиції та підготовка апеляційної скарги, формування правової позиції та підготовка касаційної скарги, участь в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка заяв та клопотань, збір доказів, інша допомога, пов?язана зі справою). Позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому суд позбавлений можливості визначити розмір понесених позивачем витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved