Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

06 квітня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення місця проживання дітей, в якій позивач просить визначити місцепроживання його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Городищенської сільської ради Піщанського району, Вінницької області 16 травня 2013 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області 20 серпня 2015 року з ним, їхнім батьком [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він являється батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Городищенської сільської ради Піщанського району Вінницької області 16 травня 2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області 20 серпня 2015 року. Позивач зазначає, що діти в нього народились в шлюбі з [PERSON] , яка являється їхньою матір`ю та з якою 30 березня 2021 року шлюб було розірвано відповідно рішення Піщанського районного суду Вінницької області. Позивач вказує, що в даний час проживає в с. Жабокрич Крижопільської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Позивач зазначає, що деякий період, після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з ним. На даний час син [PERSON] проживає зі ним, навчається в ліцеї №3 с. Жабокрич, Крижопільської селищної ради, що підтверджується довідкою ліцею №16 від 30.03.2023 року. Проживав разом з ним і син [PERSON] . Позивача зазначає, що умови для проживання, навчання, виховання за місцем його спільного з дітьми проживання за адресою [ADDRESS] належні, що підтверджується актом обстеження умов від 08.12.2022 року, складеним службою у справах дітей Крижопільської сільської ради. Позивач вказує, що більший період після розірвання шлюбу син [PERSON] проживав з своєю мамою [PERSON] , проте остання неналежно виконує батьківський обов`язок, а тому це питання на постійному контролі у службі в справах дітей, що підтверджується рішенням комісії з питань захисту прав дитини Піщанської селищної ради за № 42 від 23 листопада 2022 року. Позивач стверджує, що в нього є всі необхідні умови та можливості для проживання його неповнолітніх дітей, які самі бажають проживати разом з ним. Позивач зазначає, що він позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, фізично здоровий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, що підтверджується медичними довідками Піщанської районної лікарні. Також вказує, що спору між ним та його колишньою дружиною щодо проживання дітей з ним немає. Мати дітей, а його колишня дружина [PERSON] не заперечує, щоб їхні неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживали з ним, виховувались та перебували на його повному матеріальному забезпечені, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою. З таких підстав позивач бажає, щоб діти проживали спільно з ним. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 06 квітня 2023 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Щербі Н.Л. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 годину 00 хвилин 19 вересня 2023 року. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 867/0/15-23 від 05 вересня 2023 року суддю Піщанського районного суду Вінницької області Щербу Н.Л. відряджено до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя на 1 (один) рік із 11 вересня 2023 року. Відповідно до наказу в.о. голови Піщанського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року № 070-к відряджено суддю Піщанського районного суду Вінницької області Щербу Надію Леонідівну до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя з відрахуванням зі штату суду строком на один рік, з 11 вересня 2023 року. Розпорядженням в.о. керівника апарату Піщанського районного суду Вінницької області № 54 від 11 вересня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 142/169/23. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2023 року вказану справу передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою судді Гринишиної А.А. від 14 вересня 2023 року задоволено заяву судді Гринишиної Анжели Анатоліївни про самовідвід у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення місця проживання дітей. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2023 року вказану справу передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Ухвалою судді Нестерука В.В. від 15 вересня 2023 року було прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення місця проживання дітей, розгляд цивільної справ за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення місця проживання дітей вирішено здійснювати спочатку зі стадії розгляду справи по суті, проведення судового засідання призначено на 11 годину 30 хвилин 19 вересня 2023 року в залі № 1 Піщанського районного суду Вінницької області. Позивач [PERSON] та його представник адвоката Гордаш Н.М. в судовому засіданні 19 вересня 2023 року позовні вимоги підтримали в поному обсязі, просили суд їх задовольнити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання 19 вересня 2023 року не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна її заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи служби у справах дітей Піщанської селищної ради Тульчинського району Вінницької області Кучанський С.А., який діє на підставі довіреності, в судовому засідання 19 вересня 2023 року подав на адресу суду висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, який затверджений рішенням виконавчого комітету Піщанської селишної ради від 18 вересня 2023 року № 622, та зазначив, що третя особа не заперечує проти визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи, які не з`явилися та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Суд, заслухавши позивача та його представника, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, який було розірвано рішенням Піщанського районного суду Вінницької області 30 березня 2021 року (а.с.9-10). За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Городищенської сільської ради Піщанського району Вінницької області 16 травня 2013 року (а.с.7) та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області 20 серпня 2015 року (а.с.8) Відповідно до довідки-характеристики № 484 від 31 березня 2023 року, наданої Піщанською селищною радою Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , розлучений має двоє дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , за період проживання на території селища Піщанка скарг від сусідів на нього не надходило, інформацією про працевлаштування та поведінку в громадських місцях [PERSON] селищна рада не володіє (а.с.16) Згідно відомостей зазначених в характеристиці на [PERSON] від 02 грудня 2022 року за № 98, виданій ТОВ МП «ГАРАНТ», [PERSON] , [INFO] , працює водієм автотранспортних засобів три роки, за час роботи зарекомендував себе як відповідальний та дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності, дотримується корпоративних правил і норм, має хороші взаємовідносини з колективом, підтримує співробітників в складний період (а.с.15) Відповідно до копії сертифікату про проходження профілактичного нарклогічного огляду серії РРУ № 063361 від 28 березня 2023 року, виданого КНП «Піщанська районна лікарня» у [PERSON] наркологічних протипоказань до виконання обов`язків опікуна не виявлено (а.с.13) Відповідно до копії медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії ААН № 604771 від 28 березня 2023 року, виданого КНП «Піщанська районна лікарня» у [PERSON] психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна не виявлено (а.с.14) З копії рішення комісії з питань захисту прав дитини Піщанської селищної ради «Про проведення роботи в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » № 42 від 23 листопада 2022 року встановлено, що комісія вирішила вважати за доцільне батькові [PERSON] забрати своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до місця свого проживання, зважаючи на неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків та безвідповідальне ставлення до забезпечення потреб дітей, центру надання соціальних послуг надано доручення забезпечити соціальний супровід сім`ї [PERSON] та [PERSON] та надання необхідних послуг в інтересах дітей, інклюзивно-ресурсному центру забезпечити надання послуг психолога [PERSON] та малолітнім дітям, [PERSON] зобов`язано забезпечити належні санітарно-гігієнічні умови для проживання дітей в сім`ї, вести здоровий спосіб життя та підтримувати відносити з дітьми (а.с.12) Відповідно до копії акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей Крижопільської селищної ради від 08 грудня 2022 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] , а також його співмешканка [PERSON] та її діти [PERSON] та [PERSON] , та встановлено відповідність житла санітарно-гігієнічним нормам, забезпечення дітей всім необхідним для повноцінного росту та розвитку (а.с.11) З довідки ліцею № 3 с. Жабокрич Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 16 від 30 березня 2023 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 4 класі вказаного ліцею (а.с.17). Також на підставі наданих суду доказів судом встановлено, що мати малолітніх дітей [PERSON] надала згоду своєму бувшому чоловікові, батькові її малолітніх дітей [PERSON] на виховання та повне матеріальне утримання їхніх малолітніх дітей, що підтверджується її письмовою заявою від 27 березня 2023 року, посвідченою приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованою в реєстрі за № 811 (а.с.18). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Піщанської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Піщанської селищної ради від 18 вересня 2023 року № 622, орган опіки і піклування захищаючи інтереси дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 88-91). При цьому у вказаному висновку зазначено, що мати дітей [PERSON] , яка прибула на засідання комісії зазначила, що не заперечує проти того, щоб діти проживали біля батька, оскільки на даний час вона працевлаштувалася і режим її роботи не дозволяє здійснювати повноцінний догляд за синами та займатися їх вихованням. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В частині 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Комплексний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 08 вересня 2023 року в справі № 639/3862/20, зазначив, що судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Колегія суддів зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів. У своїй постанові від 16.01.2019 по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Орган опіки та піклування висловловив свою позицію щодо дотримання прав та забезпечення інтересів дітей під час розгляду цієї справи та відповідно до висновку органу опіки і піклування Піщанської селищної ради від 18 вересня 2023 року встановлено за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей разом з батьком [PERSON] , при цьому враховано якнайкращі інтереси та висловлене бажання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи, що батько офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, має постійне місце проживання, створив більш сприятливі умови для проживання синів, їхнього гармонійного фізичного і психологічного розвитку, і це не вплине на реалізацію матір`ю своїх прав на участь у вихованні дітей, беручи до уваги, що відповідач в свою чергу не заперечила відсутність у неї бажання та можливостей приділяти достатньо часу вихованню своїх дітей та беззаперечно визнала позовні вимоги, з урахуванням висновку органу опіки і піклування Піщанської селищної ради у сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що місце проживання неповнолітніх дітей слід визначити з батьком, що відповідатиме забезпеченню їхніх найкращих інтересів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп., сплаченого при поданні позову (згідно банківської квитанції № 0.0.2933345471.1 від 05 квітня 2023 року (а.с.3) та стягнути з відповідача на користь держави 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з вказаною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved