Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через свого представника - адвоката Оніщук М.А. з указаним позовом, мотивуючи тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2012 року. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 06.09.2022 шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу сторони дітей не мали, про що також зазначено в указаному рішенні суду. Ще до ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу позивач не проживав з відповідачкою близько двох років та не підтримував подружніх відносин. Згодом позивач дізнався, що [INFO] відповідачка [PERSON] народила доньку [PERSON] та згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] він - [PERSON] - в графі батько значиться її батьком. Позивач вважає, що він не може бути батьком цієї дитини, оскільки з відповідачкою не підтримує ніяких відносин ще з 2020 року. В момент реєстрації його батьком дитини [PERSON] позивач не знав, що він не є її біологічним батьком і лише нещодавно - в серпні 2022 року дізнався про цей факт. Оскільки позивач не є біологічним батьком дитини, він просить суд виключити відомості про батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Роставиця Ружинського району Житомирської області з актового запису № 89 від 21.06.2022, складеного Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області, а також просить зобов`язати Таращанський відділ ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про нього, як про батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про її народження. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2023 справа була передана за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (а.с.21-23). 12.07.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 05.09.2023 (а.с.39, 40). У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник Оніщук М.А. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. 05.09.2023 представник позивача Оніщук М.А. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та участі позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.70, 71). Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. 05.09.2023 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.67). Третя особа Таращанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у підготовче судове засідання свого представника не направили; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, правом подачі письмових пояснень щодо позову не скористалися. 18.07.2023 подали до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заяву визнають у повному обсязі та не заперечують щодо її задоволення (а.с.47). За положенням ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частина 1 статті 206 ЦПК України закріплює право позивача відмовитися від позову, а відповідача - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК). Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені в ній обставини, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин. Суд установив, що з 24.11.2012 сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2022 року, яке набрало законної сили 06.10.2022 у справі ЄУН 379/910/21 провадження № 2/291/127/22, шлюб між ними було розірвано (а.с.8, 9). З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.06.2022 Таращанським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказані: в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.10). З копії рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 06.09.2022, яким задоволено позов [PERSON] і розірвано шлюб між нею та [PERSON] , вбачається, що відповідачка [PERSON] сама вказувала про те, що сторони не мають дітей від спільного шлюбу і на момент подачі позову до суду не проживають разом більше двох років (а.с.8). Та обставина, що позивач не є біологічним батьком дитини [PERSON] і вказаний батьком у свідоцтві про народження дитини виключно внаслідок перебування сторін в зареєстрованому шлюбі на час її народження, визнана матір`ю дитини - відповідачкою [PERSON] , про що останньою подано відповідну заяву (а.с.67). Вирішуючи спір, суд застосовує такі нормами права. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Відповідно до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Так, в актовому записі № 89 про народження [INFO] дитини [PERSON] її матір`ю було записано [PERSON] , а батьком записано позивача - [PERSON] (а.с.10). За змістом частин 1-3 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка у момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 201/6130/19 (провадження № 61-9966св21). Позивач звернувся до суду з даним позовом після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Позивач, у момент реєстрації його батьком дитини не знав про це, оскільки не проживав із відповідачкою близько двох років, що встановлено з матеріалів справи і не оспорюється сторонами. Відсутність кровного споріднення між позивачем та малолітньою [PERSON] , [INFO] , підтверджується і самою відповідачкою (заява про визнання позову в повному обсязі) (а.с.67). Тому вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька, з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , за № 89 від 21.06.2022, складеного Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підлягає до задоволення. Щодо вимоги позивача про зобов`язання органу РАЦС виключити відомості про нього як про батька з актового запису про народження дитини, суд зазначає таке. За правилами ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абзацу 12 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За змістом підпункту 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, рішення суду про виключення відомостей про позивача як про батька дитини з актового запису про її народження є безпосередньою підставою для внесення органом ДРАЦС відповідних змін в актовий запис про народження дитини, що прямо передбачено чинними Правилами. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов`язання Таращанського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) виключити відомості про нього як про батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про її народження. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачкою до початку розгляду справи по суті, - позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн. Решта судових витрат у розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: partial