Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 31 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 586. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2021 року по справі № 569/18111/21 шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати з батьком [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 18.11.2021 року. Зазначає, що незважаючи на те, що рішенням суду від 18.10.2021 року по справі № 569/18111/21 сина [PERSON] залишено проживати з батьком, однак останній проживає з нею та повністю перебуває на її матеріальному забезпеченні. Крім того, син прихильний до мами та бажає проживати разом із нею. Вона офіційно працює, отримує належний дохід для утримання дитини, має постійне місце проживання, належні та достатні умови для виховання, навчання та фізичного розвитку дитини. Просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з нею [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача адвокат Михайлов В.О. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 14.09.2023 року заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Подкаура О.М. в підготовчому судовому засіданні не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши думку представника позивача адвоката Михайлова В.О., представника третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради Подкаури О.М., врахувавши заяву відповідача про визнання позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 586. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2021 року по справі № 569/18111/21 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишено проживати з батьком [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 18.11.2021 року (а.с. 6). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами їхній спільний син [PERSON] проживає з матір`ю та повністю перебуває на її матеріальному забезпеченні. Крім того, син прихильний до мами та бажає проживати разом із нею. Позивач офіційно працює, отримує належний дохід для утримання дитини, має постійне місце проживання, належні та достатні умови для виховання, навчання та фізичного розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно ст.\~151\~СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, зокрема про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально забезпечити дитину, приймати участь у її вихованні. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 1\~073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved