Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила припинити спільну часткову власність [PERSON] на ідеальну частину автомобіля марки «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, залишивши даний автомобіль у власності [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в сумі 163 007,99 грн. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 року розірвано. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 року вирішено: поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: - за [PERSON] визнати право приватної власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля марки «ТОУОТА RAV 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску; - за [PERSON] визнати право приватної власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля марки «ТОУОТА RAV 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, залишивши даний автомобіль у спільній частковій власності сторін. 19.04.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 644/688/19 призначено судово-товарознавчу експертизу, на вирішення експерта поставлено питання щодо - вартості однокімнатної квартири [ADDRESS] , - вартості квартири [ADDRESS] , вартості квартири [ADDRESS] , - вартості квартири за будівельним номером [ADDRESS] , будівельний номер 1-100 ум. Харкові, - вартості двох гаражів у гаражному кооперативі «Меркурій» №3,10 у м. Харкові, - вартості автомобіля «TOYOTA RAV 4», державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, - вартості 5% акцій у ПрАТ «Сахновщанське імені М.О. Ключки», - вартості меблів посуду, техніки. 30.07.2019 експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. засл. проф. Бокаріуса М.С. складено висновок за результатами автотоварознавчої експертизи, визначено ринкову вартість автомобіля «TOYOTA RAV 4», державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, яка становить 326 015,99 грн. Зазначила, що відповідач заволодів транспортним засобом, де знаходиться автомобіль та для чого використовується позивачу невідомо. Крім того, у 2019 році позивачу стало відомо, що транспортному засобу були завдані ушкодження цілісності кузова. Посилаючись на те, що вищевказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, позивач просить припинити спільну часткову власність на автомобіль, залишити автомобіль відповідачу, та стягнути із відповідача на її користь у рахунок 1/2 частини автомобіля грошову компенсацію розмірі 163 007,99. Вирішити питання про стягнення судових витрат. Представник позивача - адвокат Тамазликар Л.Й. позовні вимоги підтримав, крім того, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Ігнатенко З.В. заявила про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 року вирішено: поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: - за [PERSON] визнати право приватної власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля марки «ТОУОТА RAV 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску; - за [PERSON] визнати право приватної власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля марки «ТОУОТА RAV 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, залишивши даний автомобіль у спільній частковій власності сторін (а.с. 18-28). Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 cт.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В силу cт. 63 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 cт.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Частиною другою статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена в постанові від 15 квітня 2020 року по справі № 671/922/18). Позивач погоджується на отримання грошової компенсації вартості автомобіля і просить стягнути з відповідача компенсацію її частки майна. 30.07.2019 експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз їм. засл. проф. Бокаріуса М.С. складено висновок за результатами автотоварознавчої експертизи, визначено ринкову вартість автомобіля «TOYOTA RAV 4», державний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, яка становить 326 015,99 грн. Так, відповідач не заперечує проти припинення спільної часткової власності на спірний автомобіль, та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача вартості вказаного автомобіля у розмірі 163 007,99 грн. Таким чином, суд вважає за можливе припинити спільну часткову власність [PERSON] на ідеальну частину автомобіля марки «Toyota Rav 4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, залишивши даний автомобіль у власності [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію в сумі 163 007,99 грн. Отже, на підставі досліджених судом доказів і оцінки наведених сторонами аргументів, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог [PERSON] та задовольняє їх в повному обсязі. З огляду на те, що відповідач позовні вимог визнав, на підставі положень ч. 1 статті 142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved