Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2021 АТ «ПУМБ» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1001956769601. Відповідно до умов Договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит. Однак відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання не виконав, порушив умови Договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 17.01.2023 складає 126 832,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом 87750,86 грн.; заборгованість за відсотками 9,14 грн.; заборгованість за комісією 39072,62 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №1001956769601 від 26.08.2021 станом на 17.01.2023 у сумі 126832,62 грн., а також вирішити питання щодо судових витрат. 16.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 12.09.2023 представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У позовній заяві зазначив, що не заперечує проти постановлення заочного рішення. У судове засідання 12.09.2023 відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Разом з тим подав заяву в якій позовні вимоги визнає, зазначив що 09.08.2023 здійснив погашення заборгованості в сумі 31750 грн. Просить зменшити суму судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.\~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є\~договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з укладенням та виконанням кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Суд встановив, що 26.08.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] шляхом підписання заяви №1001956769601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 92913 грн. Строк дії Договору 36 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,01% річних. Відповідно до графіку платежів реальна річна процентна ставка 72,3159 %, загальна вартість кредиту за 36 місяці становить 192938,74 грн., загальні витрати за споживчим кредитом 100025,74 грн. Дата платежу до 26 числа кожного календарного місяця. Платіжні періоди з 26.08.2021 до 26.08.2024. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2778,10 грн. щомісяця (а.с. 6). Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Так, з платіжної інструкції № TR.51721684.106643.8810 від 26.08.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] отримав від АТ «ПУМБ» шляхом здійснення переказу кошти у сумі 92913 грн. Так само з виписки/особового рахунку за період з 26.08.2021 до 17.01.2023 вбачається, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами та періодично здійснював погашення наявної у нього заборгованості. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у\~разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що\~унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена\~заборгованість, яка станом на 17.01.2023 складає 126832,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом 87750,86 грн.; заборгованість за відсотками 9,14 грн.; заборгованість за комісією 39072,62 грн. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. З долученої до матеріалів платіжного документу від 26.08.2021 підтверджується перерахування на рахунок [PERSON] 92913,00 грн.. Разом з тим з виписки/особового рахунку відповідача за період з 26.08.2021 до 17.01.2023 , а також з розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 19-20) також вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.01.2023 складає 126 832,62 грн, з яких: заборгованість за кредитом 87750,86 грн.; заборгованість за відсотками 9,14 грн; заборгованість за комісією 39072,62 грн. Відповідач надав суду квитанцію № 60 від 09.08.2023 про переказ готівки, згідно якої [PERSON] здійснив погашення заборгованості за кредитним договором на суму 31\~750,00 грн. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову частково і стягнення в його користь з [PERSON] в загальній сумі 95\~082,62 грн. заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial