Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності йому [PERSON] , [INFO] , трудової книжки, серії [NUMBER] , виданої 25 жовтня 1979 року Хустським заводом технологічного обладнання на ім`я « [PERSON] » (рос. мовою); наказу Хустського заводу технологічного обладнання від 15 вересня 1979 року №248-К про прийняття на роботу [PERSON] учнем слюсаря МУ з 05 вересня 1979 року; архівної довідки, виданої архівним відділом Хустської районнної військової адміністрації Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області від 11.10.2022 року за № 07-04/1565 на підставі фонду № 120, книги наказів, аркуш № 190 за 1979 рік. В обґрунтування заяви посилається на те, що у зв`язку із досягненням пенсійного віку 60 років, заявник 03.11.2022 року подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії. У відповідь отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії №072150008903 від 09.11.2022 року, згідно з яким за результатами розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно уточнюючої довідки №07-04/1565 від 11.10.2022 року, оскільки в наказі про зарахування зазначено по батькові « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Стаж роботи враховано з 01.02.2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Тобто, йому не враховано значну частину (понад 20 років) трудового стажу, а саме період роботи в Хустському заводі технологічного обладнання з 05.09.1979 року до 31.01.2000 року включно. У зв`язку з цим заявник змушений звернутися до суду із заявою з метою захисту свого права одержати пенсію за віком відповідно до свого трудового/страхового стажу. Зазначає, що батько [PERSON] народився 1939 року в Тячівському районі Закарпатської області, його ім`я - [PERSON] . Це підтверджується усіма його особистими документами, зокрема, свідоцтвом про його народження [NUMBER] , виданим 22 травня 1998 року відділом ЗАГСу Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, копією його паспорта громадянина України [NUMBER] , виданим 13 січня 1999 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області, свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області 28 січня 2012 року. Однак у свідоцтві про шлюб батьків заявника серії [NUMBER] , виданому 13.11.1959 року Мінською селищною Радою Акмолінської області, ім`я батька написано з помилкою - як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Виходячи з цього свідоцтва про шлюб у особистих документах заявника з`явилося різне написання його по батькові - як помилкове « [PERSON] », так і правильне « [PERSON] ». Так, у документах про навчання в Чертезькій допоміжній школі Ужгородського району (свідоцтво № [NUMBER] про професійно-трудове навчання та свідоцтво № [NUMBER] про закінчення допоміжної школи від 23 червня 1979 року) ім`я по батькові заявника написано « [PERSON] ». У паспорті, який виданий 14.08.1979 р. Хустським РВВС - по батькові було написано як « [PERSON] ». Відповідно і у трудовій книжці серії [NUMBER] , виписаної за першим місцем роботи в Хустському заводі технологічного обладнання 25 жовтня 1979 року, ім`я по батькові заявника написано як « [PERSON] ». У той же час у військовому квитку, виданому 09 січня 1981 року Хустським районним комісаріатом, ім`я по батькові заявника написано без помилки - « [PERSON] », так як і ім`я його батька - « [PERSON] , 1939 р.н.». Згодом, [INFO] , при обміні радянського паспорта на паспорт громадянина України заявник відновив правильне написання імені по батькові. На підставі паспорта громадянина України від 13 січня 1999 року у трудову книжку було внесено виправлення по батькові адміністрацією підприємства за останнім місцем його роботи. Пенсійним фондом, посилаючись на довідку з архівного відділу Хустської районної військової адміністрації № 07-04/1565 від 11.10.2022 року, в якій ім`я по батькові заявника в наказі про приймання на роботу зазначено « [PERSON] », що не збігається з написанням його імені по батькові у паспорті, що посвідчує його особу, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного мінімального страхового стажу. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, у заяві просить розгляд справи провести у його відсутності. Заінтересована особа представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Начальник Головного управління Пентек А. подала письмові пояснення, в яких просить розгляд справи провести у відсутності представника Головного управління. Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 13 січня 1999 року Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ./а.с.10-11/ Той факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , виписана на ім`я [PERSON] належить саме [PERSON] , стверджується дослідженими судом документами, а саме: відповідністю (збіганням) прізвища, власного імені, дати народження власника трудової книжки серії [NUMBER] з прізвищем, власним ім`ям та датою народження, зазначеними у паспорті громадянина України [NUMBER] ;/а.с.7-8,10/ відповідністю (збіганням) місця роботи, за яким виписано трудову книжку, серії [NUMBER] , - Хустський завод технологічного обладнання, із записом про місце роботи - Хуст ЗТО у будинковій книзі №210 для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] , у графі «Де і ким працює» у рядку про прописку в квартирі за цією адресою, де заявник - [PERSON] проживає до теперішнього часу, а також відміткою про його реєстрацію за паспортом [NUMBER] , виданим 13 січня 1999 року, де його ім`я по батькові написано як « [PERSON] »; /а.с.22-24/ відповідністю (збіганням) ідентифікаційного номера, зазначеного в довідці № 58448 Хустської ОДПІ про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] з 04.12.1996 року, з ідентифікаційним номером застрахованого [PERSON] , що міститься в системі персоніфікованого обліку з 01.02.2000 року в Пенсійному фонді України;/а.с.25/ відповідністю (збіганням) відомостей (дата, номер наказу, посада, дільниця підприємства) про приймання заявника на роботу в Хустський завод технологічного обладнання та звільнення з роботи з Хустського заводу технологічного обладнання, перейменованого в Хустське AT «Техномаш», які містяться у виданій архівній довідці від 11.10.2022 № 07-04/1565, із записами №№1 - 7 в трудовій книжці, серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] ;/а.с.9/ архівною довідкою від 11.10.2022 року № 07-04/1566, виданою архівним відділом Хустської районної військової адміністрації Хустської районної державної адміністрації;/а.с.26/ записом на першій (титульній) сторінці трудової книжки серії [NUMBER] про внесення змін у запис про ім`я по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », зробленим уповноваженим органом за останнім місцем роботи на підставі паспорта серії [NUMBER] , виданого Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області 13 січня 1999 р. Згідно зі ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок./а.с.7/ Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV). В силу ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок). Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Наказом Міністерства праці України за № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція). Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Частина 1 статті 293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності йому трудової книжки, наказу та архівної довідки. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість оформлення пенсії за віком відповідно до свого трудового/страхового стажу, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved