Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У травні 2023 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилався на те, що його донька [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи внаслідок наявного у неї психічного захворювання через яке вона обмежена у самообслуговуванні, здатності до орієнтації у соціумі та контролю своєї поведінки, а тому постійного стороннього догляду, а також систематичного лікування, оскільки з 2008 року перебуває на обліку у ЧОПЛ. Крім того, зазначав, що у [PERSON] є син - [PERSON] , [INFO] , проте оскільки його мати [PERSON] за станом здоров`я не може належним чином виконувати батьківські обов`язки, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 17.05.2019 року № 274/9, над малолітнім [PERSON] була призначена опікуном його дружина [PERSON] . Наведені обставини стали підставою для його звернення до суду з даною заявою з метою подальшого оформлення опікунства. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати його доньку [PERSON] , [INFO] , недієздатною. Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити, при цьому зазначили, що [PERSON] не виявила бажання приймати участь в судовому засіданні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною в судове засідання не з`явилась. Судова колегія, заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наслідками розгляду справи встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та згідно копії свідоцтва про народження заявник [PERSON] є її батьком (а/с 7,8). Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи та перебуває під наглядом психіатрів ОКНП «ЧОПЛ» з 2008 року з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту» (а/с 10,11). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 851 від 03.08.2023 року, [PERSON] на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту та за своїм психічним станом в силу наявного у неї хронічного психічного захворювання, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а/с 41-42). Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року в резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Вирішення інших питань (наприклад, про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить. Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника. Разом з тим, ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Так, у зв`язку з тим, що [PERSON] підлягає визнанню недієздатною над нею слід встановити опіку, проте, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування, вирішення питання про призначення опікуна слід здійснювати в іншому судовому провадженні. Згідно ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved