Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 13.07.2023 року звернувся [PERSON] з позовом , в якому просить суд вилучити запис з реєстру боржників, з підстав, що в квітні 2023 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з метою здійснення нотаріального посвідчення договору. Після перевірки нотаріусом відомостей Єдиного реєстру боржників, нотаріус повідомила про неможливість посвідчення договору через наявність запису про боржника - [PERSON] [INFO] , без зазначення РНООКПП. Запис внесено Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у зв`язку із стягненням штрафу (правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху) ВП [NUMBER]. Згідно постанови про відкриття /[NUMBER] від 08.06.2021 р./ провадження відкрите з виконання постанови №521/17018/20, виданої 02.02.2021 р. Малиновським районним судом м.Одеси. Відповідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 02.02.2021 р. по справі 521/17018/20 на [PERSON] , директора ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800) [INFO] РНОКПП: [NUMBER] накладено штраф та стягнуто судовий збір. Однак, РНОКПП позивача ( [NUMBER] ) відрізняється від РНОКПП боржника ( [NUMBER] ), що свідчить про те , що це різні особи , у яких збігаються прізвище, ім`я та по батькові. Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800) є особа, ПІП якої збігається з ПІП заявника, проте особа має інший РНОКПП і інше місце проживання/реєстрації ( [ADDRESS] ). Таким чином, місце проживання/реєстрації цих осіб не збігається, крім того позивач не має жодного відношення до ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800). У зв`язку із зазначеним, до відповідача по справі було направлено заяву про припинення порушення прав позивача [PERSON] , вчинення необхідних дій передбачених законом, внесення у запис в Єдиному реєстрі боржників, щодо боржника по виконавчому провадженню [NUMBER] реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, що зазначений у Постанові Малиновського районного суду м.Одеси від 02.02.2021 р. по справі 521/17018/20 - 37184800. Листом відповідач повідомив , що через завершення виконавчого провадження, виконавчі дії не можуть проводитись, в тому числі внесення додаткових відомостей, вилучення запису з реєстру боржників. Тому позивач звернувся до суду з вимогою вилучити запис з реєстру боржників щодо нього - [PERSON] , [INFO] , номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 14.07.2023 року відкрито провадження в спрощеному позовному порядку та призначено справу на 17.08.2023 року. У судове засідання 05.09.2023 року з`явився представник позивача, який просив провести слухання справи без фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином , про що свідчить довідка від 17.08.2023 року про доставку електронної відправки на електронну пошту відповідача. Про причини свої не явки суду не повідомив, клопотань про відкладення на надсилав, відзив на день розгляду справи суду не надав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 02.02.2021 р. по справі №521/17018/20 [PERSON] , [INFO] , директора ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та притягнуто до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 7121,20 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. (а.с.9-12). Згідно постанови про відкриття [NUMBER] від 08.06.2021 р. провадження відкрите з виконання постанови №521/17018/20, виданої 02.02.2021 р. Малиновським районним судом м.Одеси. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників від 14.03.2023 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внесено запис у зв`язку із стягненням штрафу (правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху) ВП [NUMBER], де боржником вказано [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800) є особа, ПІП якої збігається з ПІП заявника, а саме [PERSON] , проте він має інший РНОКПП і інше місце проживання/реєстрації ( [ADDRESS] ) (а.с.7-8). Таким чином, місце проживання/реєстрації не збігається, крім того позивач не має жодного відношення до ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800), РНОКПП позивача ( [NUMBER] ) відрізняється від РНОКПП боржника ( [NUMBER] ), що свідчить про те , що це різні особи, у яких збігаються прізвище, ім`я та по батькові. Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Вимоги про припинення обтяження та вилучення з Державного реєстру речових прав запису про обтяження об`єктів нерухомості яка знаходяться у власності позивача стосуються порушенню права володіння а тому правовідносини який є предметом розгляду стосуються захисту прав власника. В даному випадку судом враховується наступні правові позиції Верховного Суду: «володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку, а також « особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння)» ( постанова ВП ВС, 04.07.18, справа №653/1096/16-ц). Правовідносини пов`язані із захистом права власності на нерухоме майно та питань зняття обтяжень накладених на майно власника під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК) а також Законом України « Про виконавче провадження» . Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень - це сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із захистом права власності на нерухоме майно та питань зняття обтяжень накладених на майно власника під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК) а також Законом України « Про виконавче провадження» . Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК ), та власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", роз"яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред"явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (тут і далі - у редакції, чинній на момент проведення виконавчого провадження №29981527; далі - Закон № 606-ХІV) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Положеннями статті 52 цього Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається насамперед на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Згідно зі статтею 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Правове регулювання вказаних положень на сьогодні здійснюється положеннями статей 48, 50, 56 та 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ). У даному випадку особу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , помилково внесено до Єдиного реєстру боржників в рамках виконавчого провадження [NUMBER], відкритого 08.06.2021 р. на підставі постанови №521/17018/20 ,виданої 02.02.2021 року Малиновським районним судом м.Одеси, оскільки особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) директор ПП «Альбус-форс» (ЄДРПОУ 37184800) і позивач - різні особи. Таким чином, при внесенні позивача до Єдиного реєстру боржників відбувся збіг прізвища, імені, по батькові, дати та року народження вказаних осіб, однак у них є різними ідентифікаційні коди та інші ідентифікуючі фізичну особу дані. Судом встановлено, що наявність запису в реєстру боржників порушує права позивача та його право власності , оскільки він обмежений у праві розпорядження належним йому майном на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами позовні вимоги, які ґрунтуються на законі, а відтак підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved