Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивачка в особі свого представника - адвоката Телещак Н.М. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ, Акціонерного товариства «Акцент Банк», про захист прав споживача, розірвання договорів та стягнення збитків, обґрунтовуючи його тим, що 16.09.2020 року позивачка відвідала косметологічний салон ТОВ «ІСРА БЮТІ», де їй було надано косметологічні процедури. Одразу після проведення косметологічних процедур працівники ТОВ «ІСРА БЮТІ» вмовили позивачку укласти договір, відповідно до якого воона мала б отримати комплекс по догляду за шкірою обличчя/волоссям та оплатити його вартість, а ТОВ «ІСРА БЮТІ» мав підібрати та надати такий комплекс по догляду. Оскільки позивачка не мала коштів на разову оплату косметологічних процедур, співробітники ТОВ «ІСРА БЮТІ» вмовили її одночасно підписати заяву про отримання споживчого кредиту «Розстрочка» АВРRH229770144876 з АТ «Акцент Банк» у сумі 20 000,00 грн. достатній для оплати Комплексу косметологічних процедур по Договору. Згідно умов Заяви про надання споживчого кредиту «Розстрочка» АВРЯН229770144876 з АТ «Акцент-Банк» кредит надавався позивачці строком на 24 місяці, зі ставкою відсотків -0,12 % річних і зі стягненням щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 800,00 грн. У відповідності до п. 9 Заяви про надання споживчого кредиту «Розстрочка» АВРЯН229770144876, кредит Позивачу надавався саме на косметологічний комплекс по догляду за обличчям шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ». Абсолютне подорожчання кредиту складає 31 225.32 грн.. Фактично наступного дня після укладення Договорів, у позивачки сталася трагедія в сім`ї - помер її син. Що призвело до значного душевного потрясіння, позивачка на деяких час, не мала ні фізичної, ні моральної змоги відслідковувати умови виконання ТОВ «ІСРА БЮТІ» укладеного Договору. В той же час, ТОВ «ІСРА БЮТІ» не повідомляв позивачці про готовність Комплексу по догляду для передачі, графіку отримання процедур не надавав. Не дочекавшись повідомлення від ТОВ «ІСРА БЮТІ» про готовність комплексу косметичних процедур до передачі, позивачка 16.11.2020 року відвідала салон ТОВ «ІСРА БЮТІ», де її заспокоїли та сказали, що невдовзі вона зможе розпочати користуватися своїми процедурами. В той же час, скориставшись ситуацією та душевним станом [PERSON] завданим смертю сина та розпачем, співробітникам салону ТОВ «ІСРА БЮТІ», вдалося нав`язати їй ще один Комплекс косметологічних процедур, мовляв в нинішньому стані її організм потребує як фізичного відновлення так і психологічного розслаблення, яке може принести отримання косметичних процедур. Сума нового договору складала 18 000,00 грн. Таким чином, 16.11.2020 року [PERSON] уклала ще один Договір про отримання Комплексу по догляду за обличчям / волоссям на суму 18 000,00 грн. зі 20% знижкою. Умови даного договору повністю ідентичні попередньому, за виключення суми та переліку послуг. Окрім того, того ж дня, в салоні, між [PERSON] та співробітниками ТОВ «ІСРА БЮТІ», було укладено ще одну Заяву про надання споживчого кредиту «Розстрочка» ABHRH229770144876, за умовами якої їй надавався споживчий кредит сумі 18 000,00 грн. строком на 24 місяці, зі ставкою 0,00001 % річних та щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 4,00%, що становить 720,00 грн. починаючи з 17.09.2021 року. Вказаний кредит надавався на оплату за Косметологічного комплексу по догляду за обличчям, а кредитні кошти перераховувалась АТ «Акцент-Банк» на рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ». Сукупна вартість подорожчання кредиту склала - 28 080,00 грн. Укладаючи Договори з ТОВ «ІСРА БЮТІ» та АТ «Акцент-Банк», позивачка мала реальний намір на їх виконання та мала бажання скористатися косметологічними послугами, які їй запропонував ТОВ «ІСРА БЮТІ». Однак, час минав, а ТОВ «ІСРА БЮТІ» не виконував свої обов`язки по Договору, косметологічні процедури їй не надавались. Ознайомившись детально з умовами Договорів, позивачка зрозуміла, що уклала їх на вкрай невигідних для себе умовах. Крім того, вона ознайомилася в мережі Інтернет з багатьма негативними відгуками про діяльність ТОВ «ІСРА БЮТІ». В зв`язку з чим, та враховуючи, що послуги по Договору так і не отримала, а сам ТОВ «ІСРА БЮТІ» затягував з наданням послуг по Договору, [PERSON] в грудні 2020 р. звернулася з листом до ТОВ «ІСРА БЮТІ» про відмову від Договорів про надання Косметологічних процедур. У відповідь на такий лист, ТОВ «ІСРА БЮТІ» поштою надав досить абстрактну відповідь листом від 27.01.2021 року, згідно з якою він фактично не прийняв відмову від Договорів, а лише зазначив про готовність до співробітництва та взаєморозуміння. При цьому, позивачці не було надано знову ж таки ні графіку для отримання послуг, ні будь-якої іншої конкретної інформації про можливість розпочати косметологічні процедури. [PERSON] 29.04.2021 року направила лист директору ТОВ «ІСРА БЮТІ» Гаврилюк О.В. на адресу: вул. Митрополита Шептицького, 10, блок Б, поверх 2, м. Київ, з проханням розірвати договір та припинити зобов`язання сторін по ньому. Також в заяві вона просила повернути їй суму коштів за не отримані послуги. Однак дана заява повернулась без вручення з відміткою пошти - адресат вибув. 05.11.2021 року позивачка повторно звернулася з листом вже до нового директора ТОВ «ІСРА БЮТІ» Лисенко В.С. на адресу: б. Гавела Вацлава, 6, оф. 19, м. Київ, в якому просила розірвати договори, припинити зобов`язання сторін та повернути їй кошти. Вказана заява не була отримана, та повернулася на адресу позивачки за закінченням терміну зберігання. Починаючи з січня 2022 року, позивачка перебувала за межами України, та не мала можливості врегулювати питання з ТОВ «ІСРА БЮТІ» та АТ «Акцент-Банк». Введення військового стану на території України, змусили позивачку затриматися за кордоном. Таким чином, позивачка станом на даний час, так і не отримала послуги по Договорам з TOB «ІСРА БЮТІ». В той же час, АТ «Акцент-Банк» продовжує вимагати здійснення оплати по погашенню споживчого кредиту, за послуги які вона не отримала, адже жодна косметологічна процедура їй не надана, а тому була змушена звернутися з позовною заявою, відповідно до якої просить суд розірвати Договір від 16.09.2020 р. укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ» на суму 20000,00 грн. про надання косметологічного комплексу по догляду за шкірою/обличчям; розірвати Договір від 16.11.2020 р. укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ» на суму 18000,00 грн. про надання косметологічного комплексу по догляду за шкірою/обличчям; розірвати Договір про надання споживчого кредиту за заявою АВРRH229770144876 від 16.09.2020 р. на суму 20 000,00 грн. укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Акцент Банк»; розірвати Договір про надання споживчого кредиту за заявою АВРRH229770144876 від 16.11.2020 р. на суму 18 000,00 грн. укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Акцент Банк», а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ» на її користь завдані матеріальні збитки у розмірі 10 050,00 грн.. Ухвалою судді від 31.03.2023 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 10.04.2023 (передано судді за виходом з відпустки 21.04.2023 року) на електронну адресу суду від представника позивачки - адвоката Телещак Н.М. надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 05.05.2023 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 14.06.2023 на адресу суду від представника АТ «Акцент-Банк» за довіреністю надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач заперечує проти вказаних позовних вимог, посилаючись на той факт, що право на відмову від споживчого кредиту, обраховується протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит. При цьому споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Тобто протягом 7-ми днів після звернення до Банку, позивачка повинна була повернути отримані нею кредитні кошти та сплатити проценти, однак вона цього не зробила. Щодо розірвання кредитного договору, то Банк за кредитним договором свої зобов`язання виконав у повному обсязі, жодного істотного порушення умов договору, внаслідок якого позивачка не змогла користуватись предметом договору, а саме грошовими коштами, не допускав. Позивачка отримала кошти та свідомо розпорядилась ними, оплативши послуги ФОП, що підтверджується копією меморіального ордеру. Той факт, що у позивача виникли проблеми з договором щодо надання її послуг, не має відношення до кредиту. Посилання позивачки на судову практику ВСУ та ВС жодним чином не обґрунтовано, оскільки в даних постановах розглядалися кредитні договори, що були укладені до набрання чинності ЗУ «Про споживче кредитування» та регулювались ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у редакції до 10.06.2017 року. На підставі викладеного просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 27.07.2023 від представника позивачки - адвоката Телещак Н.М. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому представник зазначає, що позивачка не мала наміру відмовлятись ні від споживчого кредиту ні від договору про надання косметологічних процедур, оскільки мала намір отри мати косметологічні процедури, проте за три роки так і не отримала послуг від відповідача 1 за договором. Кредитні кошти від Банку за договором споживчого кредитування позивачка не отримувала, кошти були перераховані в день укладання договорів на рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ», шляхом безготівкового перерахування на його поточний рахунок. Таким чином позивачка не могла користуватися наданими їй Банком коштами, а тому має право на розірвання усіх укладених договорів. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Представник позивачки - адвокат Телещак Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просила суд про її задоволення. Представник відповідача ТОВ «ІСРА-БЮТІ» в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, а також шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, про що свідчать матеріали справи. Представник відповідача АТ «Акцент Банк» в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, разом з відзивом на позовну заяву просили суд розглядати справу у відсутність їх предстанвика. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом установлено, що 16.09.2020 року між позивачкою та ТОВ «ІСРА БЮТІ» було укладено Договір, згідно умов якого сторона-1 зобов`язується підібрати та надати Замовнику комплекс по догляду за шкірою обличчя/волоссям, а Замовник зобов`язується прийняти комплекс по догляду згідно Акту(ів) приймання-передачі, сплатити за нього у визначеному порядку та розмірі, цим договором грошову суму (ціну). Комплексом по догляду є індивідуально підібраний комплекс догляду за шкірою обличчя та/або волосся, із застосуванням та/або продажом косметичної процедури, призначеної для такого догляду. Склад комплексу по догляду, перелік процедур та/або асортимент, кількість (комплектація) косметичної продукції комплексу по догляду і сума (ціна) комплексу по догляду зазначаються в переліку №1, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с.16). Відповідно до п. 1.2 Договору укладеного з ТОВ «ІСРА БЮТІ» від 16.09.2020 р. комплексом по догляду, є індивідуально підібраний комплексний догляд за шкірою обличчя та/або волосся, з застосуванням та/або продажом косметичної продукції, призначеної для такого догляду. Склад Комплексу по догляду, перелік процедур та/або асортимент, кількість (комплектація) косметичної продукції Комплексу по догляду і сума (ціна) Комплексу зазначаються в переліку №1, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.3 Договору). Згідно із п.5.1. вказаного договору, повна вартість (ціна) комплексу по догляду за цим договором складає 29 000,00 грн., акційна знижка на комплекс надається 30 % (у разі надання знижки), а сума зі знижкою складає 20 000,00 грн. Цього ж числа сторонами підписано Акт-перелік передачі, за змістом якого позивач отримала індивідуально підібраний комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям та/або волоссям, перелік яких наведено у таблиці № 1, а саме: 1. Корбоксітерапія (30 хв) -4 процедури. 2. Світова терапія. Антикупероз (60хв) - 4 процедури. 3. Процедура з використанням рідкого колагену (60 хв) - 4 процедури. 4. RF-ліфтинг обличчя, шиї та зони декольте - 6 процедур. 5. Мікротоки - 4 процедури. 6. Антикуперозна доглядова процедура за чутливою шкірою з ознаками розацеа (60 хв) - 4 процедури. 7. Регенерація сухого та пошкодженого волосся рожевим кератином (60хв) - 2 процедури. 8. Парафинотерапія рук - 6 процедур. Вказана загальна вартість комплексу по догляду - 20000,00 грн. (а.с.17). У пунктах 1-4 Акту-переліку передачі зазначено, що клієнта ознайомлено щодо якості та комплектності комплексу по догляду. 16.09.2020 року позивачка звернулася з заявою до АТ «Акцент-Банк» про надання споживчого кредиту «Розстрочка» АВРRH229770144876 у сумі 20 000,00 грн. для оплати Комплексу косметологічних процедур по Договору строком на 24 місяці, зі ставкою відсотків -0,12 % річних і зі стягненням щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 800,00 грн. У відповідності до п. 9 Заяви про надання споживчого кредиту «Розстрочка» АВРЯН229770144876, кредит позичальнику надається на оплату косметологічного комплексу по догляду за обличчям шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ». 16.11.2020 року позивачкою та ТОВ «ІСРА БЮТІ» було укладено ще однин Договір про отримання Комплексу по догляду за обличчям / волоссям на суму 18 000,00 грн. зі 20% знижкою. Умови даного договору повністю ідентичні попередньому, за виключення суми та переліку послуг (а.с.22-23). Окрім того, 16.11.2020 року між [PERSON] та співробітниками ТОВ «ІСРА БЮТІ», було укладено ще одну Заяву про надання споживчого кредиту «Розстрочка» ABHRH229770144876, за умовами якої їй надавався споживчий кредит сумі 18 000,00 грн. строком на 24 місяці, зі ставкою 0,00001 % річних та щомісячною винагородою за надання фінансового інструменту у розмірі 4,00%, що становить 720,00 грн. починаючи з 17.09.2021 року. Вказаний кредит надавався на оплату за Косметологічного комплексу по догляду за обличчям, а кредитні кошти перераховувалась АТ «Акцент-Банк» на рахунок ТОВ «ІСРА БЮТІ». Сукупна вартість подорожчання кредиту склала - 28 080,00 грн. 29.04.2021 року позивачка направила лист директору ТОВ «ІСРА БЮТІ» Гаврилюк О.В. на адресу: вул. Митрополита Шептицького, 10, блок Б, поверх 2, м. Київ, з проханням розірвати договір та припинити зобов`язання сторін по ньому. Також, в заяві вона просила повернути їй суму коштів за не отримані послуги. Однак, дана заява повернулась без вручення з відміткою пошти - адресат вибув (а.с.35-37). 05.11.2021 року позивачка повторно звернулася з листом вже до нового директора ТОВ «ІСРА БЮТІ» Лисенко В.С. на адресу: б. Гавела Вацлава, 6, оф. 19, м. Київ, в якому просила розірвати договори, припинити зобов`язання сторін та повернути їй кошти. Вказана заява не була отримана, та вона повернулася на адресу позивачки за закінченням терміну зберігання.(а.с.38-41) В той же час, АТ «Акцент-Банк» надіслав позивачці попередження щодо здійснення оплати по погашенню споживчого кредиту (а.с.42). Відповідно положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. За нормою ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно із п. 1 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. За вимогами ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до п.1 ч.7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей - споживач має право розірвати договір і вимагати завданих йому збитків. Як зазначила позивачка у позовній заяві, вона не отримала жодної косметологічної процедури, оскільки їй не склали графік відвідувань, не надали відомостей про сертифікацію послуг і продуктів косметології, не повідомили інформацію про місце надання косметологічних послуг та про виконавців. Вважає дії відповідача ТОВ "ІСРА БЮТІ" нечесною підприємницькою діяльністю. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що при укладанні вказаних договорів позивачка не отримала повної та своєчасної інформації про продукцію та виконавців послуг. Їй не було надано інформацію про засоби, які застосовуються відповідачем при виконанні процедур, а також не було надано інформації щодо особи виконавців процедур та їх кваліфікації. Підтвердженням факту, що жодної послуги позивачу не надавалось є відсутність документів (актів приймання-передачі товару або наданих послуг), які були передбачені пунктом 2.4. договору. Акт перелік-передачі (акційний) від 16.09.2020 року не є тим актом, який підтверджує факт надання зазначених в ньому послуг, оскільки всі вони мали б надаватися не в один день, а відповідно до встановленого графіку, та після кожної процедури повинен бути підписаний окремий акт з відповідними реквізитами (датою, назвою процедури, виконавцем тощо). В матеріалах справи такі акти відсутні, що дає підстави дійти висновку, що жодні послуги позивачу не надавались. Доказів протилежного відповідачем суду не надано та судом не встановлено. Також виконавцем не було складено графік відвідування послуг, не визначено строки, час та місце надання послуг. Такі порушення є істотними, оскільки відсутність складеного графіку проведення косметологічних процедур унеможливлює їх отримання. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). З аналізу вищенаведених норм закону та обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач надала суду докази того, що при укладанні договору з відповідачем ТОВ "ІСРА БЮТІ" вона не отримала повної та своєчасної інформації про продукцію та виконавців послуг, їй не було надано інформацію про засоби, які застосовувалися відповідачем при виконанні процедур, а також не було надано інформації щодо особи виконавців процедур та їх кваліфікації. Крім того, позивачем доведено той факт, що жодна косметологічна процедура та будь-який товар, що передбачені умовами укладеного між сторонами договору працівникамиТОВ "ІСРА БЮТІ" надана не була, що є істотним порушенням умов укладених між сторонами договірних зобов`язань, внаслідок яких позивач була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договорів. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для розірвання договорів, укладених між позивачкою та відповідачем ТОВ "ІСРА БЮТІ" . Крім того, позивачка просить суд стягнути з ТОВ "ІСРА БЮТІ" вказану суму коштів в рахунок завданих їй матеріальних збитків (реальні збитки). Згідно із ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; плата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із вимогами частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Окрім того, як вказувалось вище, згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Споживач має право на відшкодування збитків і у випадку надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця), що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей (п. 1 ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином суд вважає, що діями ТОВ "ІСРА БЮТІ" завдав збитку позивачці, розмір якого становить суму сплачених нею коштів по споживчим кредитам на рахунок АТ "Акцент Банк" у розмірі 10050,00 грн., що підтверджується випискою по картці, який підлягає до стягнення на коричть [PERSON] . Що стосується вимог позивачки про розірвання договорів про надання споживчого кредиту від 16.09.2020 року та 16.11.2020 року, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Згідно із ч.4 вказаної статті сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. (ч.5 ст. 653 ЦК України) Відповідно доЗакону України «Про споживче кредитування», положення якого поширюються на спірні правовідносини, цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно ст. 2 вищевказаного Закону метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Згідно із ч.ч.1-3 ст.15 Закону України "Про споживче кредитування"споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиЗаконом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. Якщо споживач подає повідомлення не особисто, воно має бути засвідчене нотаріально або подане і підписане представником за наявності довіреності на вчинення таких дій. Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Позивачка у поданому позові посилалась на те, що у встановлений ч. 1ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування»строк вона подала кредитодавцю письмову заяву про відмову від договору споживчого кредиту, що, на її думку, є підставою до розірвання договору. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено аборозірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотногопорушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Акцент-Банк» свої обов`язки згідно умов укладеного між ним та [PERSON] договору споживчого кредиту виконав у повному обсязі, оскільки перерахував грошові кошти в обумовленому розмірі на рахунок контрагента ТОВ «ІСРА БЮТІ» за договором споживчого кредиту, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.99-104).» Таким чином, істотних порушень договору банком допущено не було, оскільки позивачка не була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що виключає можливість розірвання договору в судовому порядку на підставі ч. 2ст. 651 ЦК України. Положеннямист. 15 Закону України «Про споживче кредитування»з метою захисту споживача від недоброчесних дій кредитодавця за договором споживчого кредиту споживачу надано право відмовитись від договору без пояснення причин шляхом подання кредитодавцю протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредитписьмової заяви про відмову від нього. Тобто вищевказана норма закону, передбачає право односторонньої відмови споживача від договору споживчого кредиту, що може слугувати підставою для розірвання договору в розумінні ч. 3ст. 651 ЦК України. Однак, обов`язковою умовою для розірвання договору з підстав, передбаченихст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», є виконання споживачем обов`язку, передбаченого ч. 3 цієї статті, яка є невід`ємною складовою частиною конструкції даної правової норми. Так, згідно ч. 3ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування»протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Після виконання споживачем покладеного на нього обов`язку по поверненню кредитодавцю отриманих від нього грошових коштів у семиденний строк з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит, даний договір вважається розірваним з підстав передбаченого законом права споживача на односторонню відмову від нього без пояснення причин такої відмови. З матеріалів справи вбачається, що свій обов`язок повернути кредитодавцю грошові кошти, одержаних за вказаним договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит, позивачка не виконала. Таким чином, договір споживчого кредиту, укладений між сторонами, не може бути розірваний в судовому порядку з підстав односторонньої відмови від нього позивача, як позичальника, оскільки нею не дотримано у повній мірі встановленої для односторонньої відмовист. 15 Закону України «Про споживче кредитування»процедури. Враховуючи викладене вище позовні вимоги [PERSON] до АТ «Акцент-банк» про розірвання споживчого договору задоволенню не підлягають. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСРА БЮТІ» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

Outcome: partial