Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] 06 березня 2023 року звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 09.08.2003 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за актовим записом №2. В період шлюбу у них народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, а також відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що підстав для збереження сім`ї не має, так як вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та між ними відсутні будь-які стосунки та відносини, які б їх поєднували та надавали можливість зберегти сім`ю. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 09.08.2003 року виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за актовим записом №2, розірвати. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. На виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідачкою подано заяву, згідно якої [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечує та просить суд надати їм строк на примирення шість місяців. Судом вжиті заходи щодо примирення подружжя та ухвалою суду від 07 червня 2023 року сторонам по справі надано строк для примирення два місяці. Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року відновлено провадження у даній цивільній справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 14 вересня 2023 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представники позивача адвокат Габор Я.І. та адвокат Решетар В.В. подали заяви про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Зазначають, що після спливу призначеного судом строку для примирення, подружжя [PERSON] не примирилися. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про відкладення розгляду справи на інший термін у зв`язку з тим, що вона перебуває на лікуванні. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та не бере до уваги подану нею заяву, оскільки відповідно до наданої довідки сімейного лікаря КНП «Хустський ЦПМСД» [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №2, видане виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Під час проживання у шлюбі в сторін народилися доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить.

Outcome: approved