Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 березня 2002 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №112. З лютого 2023 року він прийняв свідоме та обмірковане рішення про припинення фактичних шлюбних відносин через різні погляди на життя, плани на майбутнє, що стало наслідком окремого проживання. Зі сплином часу примирення сторін не відбулося, збереження сім`ї неможливе, розпочато нове життя, шлюб існує формально. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . У судове засідання представник позивача адвокат Лиска П.О. подав заяву в якій прохав розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача [PERSON] . Позов про розірвання шлюбу підтримав у повному обсязі та прохав його задовольнити. Не заперечував про розгляду справи в заочному порядку Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на порталі «Судова влада України», причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 16 березня 2002 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №112. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення не можливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть з лютого 2023 року, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує з відповідачкою шлюбні відносини з лютого 2023 року. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають його на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved