Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

13\~липня 2023\~року до Миргородського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач [PERSON] який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, інших утриманців не має. Ухвалою судді від 21.07.2023 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутність (а.с. 1 зворот, 15 зворот). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки в позовній заяві позивач заявила вимоги про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , однак він не має дочки [PERSON] , 2005 року народження і будь яких доказів, які підтверджують, що він є батьком [PERSON] до справи не додано . Заслухавши відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Миргород народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.04.2021 (а.с. 3). Дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи від 19.08.2023 (а.с. 16). Позивач просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем всупереч вимог ст. 81 ЦПК України на підтвердження позовних вимог не надано належних та допустимих доказів щодо наявності у сторін дочки [PERSON] , [INFO] , що її батьками є сторони по справі та що [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Зважаючи на вищевикладені обґрунтування в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липня 2023 року до досягнення дитиною повноліття необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2, ч..5, ч. 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому не підлягає стягненню судовий збір з відповідача на користь держави. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем при зверненні понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується розрахунком оплати адвоката за надання професійної правничої допомоги від 13.07.2023 та квитанцією від 13.07.2023 (а. с. 7,8). В зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed