Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений 07.01.2003 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Німеччини [PERSON] , зареєстрований реєстратором міста Еберсвальде Федеративної республіки Німеччина [PERSON] , актовий запис №1. В обґрунтуванні позову вказала, що 07.01.2003 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Німеччини Зельтенгайм Рінго реєстратором м. Еберсвальде Федеративної Республіки Німеччина Пані Клазен, був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1 та видане свідоцтво про шлюб. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя, починаючи з 2013 року фактичні шлюбні відносини та спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, тобто між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. На момент припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами відповідач проігнорував пропозицію позивача з проханням розірвати їх шлюб в органах РАЦС та змінив місце свого проживання, а позивач залишилась проживати за місцем своєї реєстрації. За переконанням позивача збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає, суперечок щодо розподілу майна також немає. Подальше збереження шлюбу є неприйнятним для позивача оскільки позбавляє її можливості укласти новий шлюб з особою з якою б вона хотіла зв`язати своє життя в подальшому. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з`явилися, прохали справу розглянути без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки відзиву не подав та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.01.2003 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Німеччини [PERSON] , зареєстровано шлюб реєстратором міста Еберсвальде Федеративної республіки Німеччина Пані Клазен, актовий запис №1. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу у сторін немає. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з 2013 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи, що позивач не змінювала свого прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тож після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved