Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

12.07.2023 року до суду засобами Електронного суду звернулася представниця позивача у порядку самопредставництва юридичної особи [PERSON] із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача через неналежне виконання 39949,02 грн. заборгованості за кредитним договором №ASJ-27542-16-DOM від 18.08.2016 року зі строком дії 12 місяців станом на 25.05.2023 року, з яких 33801,34 грн. - прострочена заборгованості по кредиту та 6147,68 грн. - прострочена заборгованість по процентам. При зверненні до суду позивач 11.07.2023 року направив відповідачу копію позовної заяви з додатками відповідно до вимог абзацу другого частини першої статті 177 ЦПК України та сплатив судовий збір у розмірі 0,8 від розрахункового на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що відповідає вимогам постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року по справі №916/228/22, провадження №12-26гс22. При цьому просив стягнути з відповідача, окрім вищевказаної заборгованості судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідач на підставі власно підписаної заяви отримав у позивача кредит зі сплатою 30% річних за базовою процентною ставкою по програмі кредитування «Домовичок» на 12 місяців та 48% річних в разі наявності простроченої заборгованості. Відповідач належним чином вимоги за кредитним договором не виконав, чим допустив прострочення виконання, що стало підставою для позивача звернутися до суду. При цьому кредит не був наданий відповідачу однією сумою, а він користувався кредитом неодноразово за мірою необхідності за допомогою платіжної картки, знімаючи кошти з рахунку тощо. Однак остаточно з позивачем не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді від 17.07.2023 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін з можливістю подання усіх заяв по суті позову до першого судового засідання (а.с.56). Ухвалою суду від 24.08.2023 року провадження у справі було відкладено через неявку належним чином повідомленого відповідача та встановлено відсутність відзиву в даній справі (а.с.70). 15.09.2023 року від нового представника позивача в порядку самопредставництва Суховій Т.М. надійшла заява, в якій вказаний представник позивача просив суд розглянути справу без участі позивача та його представника, підтримала позовні вимоги та надала згоду на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не прибули. Позивач про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.74) Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.75-76), причини неявки суду не повідомив, клопотань для вирішення складом суду не подавав. Враховуючи неявку сторін по справі, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. На підставі статей 280 та 281 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу по суті на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки такий дозвіл надав представник позивача при зверненні до суду (а.с.6). Вирішуючи справу по суті, суд встановлює наступні обставини. 18.08.2016 року [PERSON] підписав заяву-анкету №ASJ-27542-16-DOM про приєднання до запропонованих позивачем необмеженому колу осіб публічному договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з метою отримання банківських послуг у позивача. Вказаною заявою відповідач погодився, що строк дії укладеного між ним та позивачем договору комплексного банківського обслуговування буде становити 12 місяців та діяти у період з 18.08.2016 року до 17.08.2017 року, розмір дозволеного овердрафту у цей час період за замовчуванням становитиме 24500,00 грн. (а.с.22). Відповідно до підписаної відповідачем 18.08.2016 року довідки про умови кредитування та орієнтовну вартість споживчого кредиту у формі овердрафт за програмою універсальної картки «Домовичок» строк кредитування підтверджувався терміном на 12 місяців, розмір щомісячних процентів становив 3,00%, що складає 36,00% на рік (а.с.23). 18.08.2016 року відповідач отримав у позивача відповідну платіжну картку для отримання вказаних кредитних послуг (а.с.25). Інших даних, як щодо строку дії виданої картки, так і щодо пролонгації відповідного договору між сторонами після 17.08.2017 року, зокрема в частині погодження відповідача позивачем умови матеріали позовної заяви не містять, а тому встановити факт продовження кредитних відносин між сторонами суду не видається можливим, що впливає на можливість підтвердження заявлених позивачем вимог. Наданий суду розрахунок заборгованості з боку відповідача, складений начальником відділення №271/20 Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» містить не відповідності у собі, які прямо не дозволяють встановити факт наявності заборгованості щодо відповідача. Так, у першій частині розрахунку, яка має назву заборгованість по процентам (поточна) встановлено, що станом на 17.08.2022 року відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 20916,12 грн., при цьому загальний розмір нарахованих процентів за період з 19.09.2016 року до 25.05.2023 року щодо відповідача складає 55371,12 грн., а сплачено відповідачем позивачу було 45906,76 грн. (а.с.30-33). В той же час, розрахунок, який має назву заборгованість по процентам (прострочена), станом на 17.08.2022 року вказує, що відповідач має заборгованість по кредиту у розмірі 12885,22 грн., при цьому сума нарахованих прострочених процентів щодо відповідача складає 1903,47 грн. за період з 26.12.2016 року до 25.05.2023 року, а сплачено відповідачем на користь позивача у вказаний період 5220,16 грн. Тобто розрахунок заборгованості не надає можливості як чітко встановити періоди виниклої, якщо така була, заборгованості, так і зрозуміти на підставі яких норм вони нараховувалися, коли діє договір між сторонами після 17.08.2017 року, як він пролонгувався, чи видавалися нові картки відповідачу, враховуючи, що максимальний строк дії кредитної картки в Україні становить 5 років, а в даній справі взагалі не зрозуміло, чи вона прологувалася відповідачу, і якщо так, то коли і яким чином. Підсумовуючи можно чітко стверджувати, що позивач не довів не тільки розмір наявної заборгованості відповідача, а й сам факт існування між ним та відповідачем кредитних правовідносин після 17.08.2017 року. Відповідно до здійснених відповідачем платежів усю наявну у обох наданих розрахунках заборгованість станом на 17.08.2017 року він перед позивачем погасив у повному обсязі та ще здійснив переплату у значному розмірі. Однак вказані обставини не є предметом даного спору. Відповідно у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В даній справі позивач довів своє право на нарахування процентів виключно до 17.08.2017 року, після чого жоден доказ на підтвердження існування як кредитного, так і взагалі договору між сторонами суду наданий не був. Також немає підстав вважати, що відповідач взагалі щось винен позивачеві за наданим кредитом, оскільки доказів заборгованості за увесь період дії договору між сторонами суду надано стороною позивача, що є його обов`язком, не було. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати слід покласти на позивача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed