Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.02.2004 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що впродовж останніх років сімейні стосунки між ними погіршились, вона втратила почуття любові та довіри до відповідача. Через різні погляди на життя, часті сварки та непорозуміння сторони з 2018 року припинили спільне проживання. Позивач з дітьми проживає в Республіці Італія, більше чотирьох років не спілкується та не підтримує жодних відносин з відповідачем. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати. Відповідно до ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 15.05.2023 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Коломийського міськрайонного суду від 26.06.2023 року справу передано для розгляду судді Яремин М.П. Позивач в судове засідання не з`явилася, 25.07.2023 року її представник, адвокат Зленко В.А. подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи ( а.с. 32 ). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27.04.2023 року, сторони одружилися 07.02.2004 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а. с. 9). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати. За таких обставин шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved