Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Адвокат Бузинний А.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] до Територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтував тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Померлому [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , а саме на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Молот» № \~ \~ \~ \~198 від 13.12.1993 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням Харківського міського БТ1 від 09.01.1994 року № 56808, а також довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.12.2021 року №08122021143. На момент смерті [PERSON] (станом на 24.09.1994 року) у вищевказаній квартирі окрім нього проживав його син (Позивач) із дружиною [PERSON] , що підтверджується довідкою житлового кооперативу «Молот» від 24.06.2019 року № 39/6. Крім того, факт проживання Позивача в Квартирі станом на зазначену дату підтверджується відміткою у паспорті громадянина України. В свою чергу, позивач після смерті батька залишився проживати у квартирі зі своєю сім`єю(продовжив володіти та управляти майном), де і мешкає до теперішнього часу. Тобто, позивач фактично прийняв спадщину після померлого батька, але право власності на спадкове майно не оформлював. З огляду на похилий вік позивача, з метою забезпечення у майбутньому безперешкодного переходу спадкових прав на квартиру своїм спадкоємцям позивач вирішив належним чином оформити своє право власності на квартиру, для чого звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко Вікторії Сергіївни. У зверненні керувався ст.549 ЦК УРСР, відповідно до якої, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, такі дії свідчать про прийняття ним спадщини. Листом від 30.09.2021 року №263/01-16 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував позивачеві звернутися до суду, оскільки [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини, а також неможливо встановити коло спадкоємців. У зв`язку з відсутністю іншого шляху оформлення права власності на спадкове майно, позивач був вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. \~ \~ \~ \~Просив встановити юридичний факт, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] квартиру, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 22.02.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляду у порядку загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2023 року прийнято до провадження справу та постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що із [PERSON] знайома близько 40 років, разом працювали. Знає його родину. Їй відомо, що позивач із дружиною переїхав до м.Харкова тоді, коли захворів його батько [PERSON] , щоб доглядати за ним. Вони разом проживали у квартирі [ADDRESS] . Коли [PERSON] , похованням займався його син. На даний час позивач та його дружина продовжують проживати у вказаній квартирі. Матір позивача вона бачила лише один раз на весіллі у 1984 році. Про вказані обставини знає, оскільки тривалий час вони товаришують сім`ями, є кумами та часто спілкуються і ходять один до одного вгості. Суд, заслухавши представника позивача та свідка, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), який був батьком позивача [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.7-8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Право власності підтверджується реєстраційним посвідченням Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 09.01.1994 року № 56808. а також довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 09.12.2021 року №08122021143 (а.с.9, 11). Згідно Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно №257651990 від 21.05.2021 року, право власності на квартиру [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано (а.с.14). На час смерті [PERSON] у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] (син власника), [PERSON] (дружина), що підтверджується довідкою ЖК «Молот» №39/6 від 24.06.2019 року (а.с.15). Факт проживання у квартирі також підтверджено квитанціями про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-25). На час звернення до суду вартість квартири складає 775197,00 грн., згідно висновку ФОП [PERSON] від 14.09.2021 року (а.с.26-55). Далі встановлено, що листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. за вих.№263/01-16, [PERSON] на усне звернення щодо прийняття спадщини спадкоємцем після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не можливо встановити коло спадкоємців, що фактично прийняли спадщину , що може призвести до порушення прав та законних інтересів інших спадкоємців, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с.10). За нормою частини 1\~\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~статтею 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною 1\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень частини 1\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. (стаття 328 ЦК України) Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 25.03.2020 року по справі № 305/235/17, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступ в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те. що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним: довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те. що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини: запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі): інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно ч.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка. у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Перелік фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку наведено у ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;\~якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON] виконав вимоги вказаної статті, отже прийняв спадщину, що також підтверджено у судовому засіданні свідком [PERSON] . Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як зазначено в положенні п.п. 3.1 Роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, а також п.п. 1, 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні. Як вбачається із вищенаведеного, заявник вжив усіх можливих передбачених законом заходів з метою встановлення факту прийняття спадщини, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги адвоката Бузинного Андрія Станіславовича, який діє в інтересах [PERSON] до Територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved