Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

02.02.2023 року до суду звернувся представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7086/82/693195 від 23.10.2019 року у розмірі 72423,18 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані наступним. 23.10.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7086/82/693195, на умовах якої банк зобов`язався надати клієнту кредитні кошти в межах поточного ліміту, а саме: 10000,00 грн. строком на 48 місяців, а клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідач порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 07.10.2022 року склала 72423,18 грн., з якої заборгованість за дозволеним овердрафтом 62453,00 грн., заборгованість за недозволеним овердрафтом 9970,18 грн. Прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 72423,18 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19.06.2023 року за заявою представника АТ «Райффайзен Банк» залучено до участі у справі замість позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код за ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп.28). 13.04.2023 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги №114/2-58, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Райффайзен Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором №010/7086/82/693195 від 23.10.2019 року. Відповідно до п.7.1, Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Пунктом 2.1 договору визначено, що первісний кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. В сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до судового засідання повторно не з`явилася, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання -\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 23.10.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/7086/82/693195, на умовах якої банк зобов`язався надати клієнту кредитні кошти в межах поточного ліміту, а саме: 10000,00 грн. строком на 48 місяців, а клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. У подальшому відбулася зміна поточного ліміту (а.с.9-12). [PERSON] не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язання, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку (а.с.6-8, 13-27). 09.10.2022 року за вих. №114/5-К-259462 банком було направлено на адресу [PERSON] вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а.с.28-31) Однак,\~у зв`язку\~з порушенням\~зобов`язань за\~договором відповідач станом на 07.10.2022 року має заборгованість у розмірі 72423,18 грн., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом 162453,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом 9970,18 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.6-8). 13.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-58, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Райффайзен Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором №010/7086/82/693195 від 23.10.2019 року, відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 18.04.2023 до Договору відступлення права вимоги №114/2-58. Пунктом 2.1 договору визначено, що первісний кредитор передає новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.107-111, 112). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved