Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У червні 2023 року АТ «Українська залізниця» в особі філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що зазначена квартира не приватизована, зареєстроване право власності на неї відсутнє, протягом тривалого часу пустує та знаходиться в занедбаному стані. Житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі та на території філії та 05 травня 2023 року за №152 директором філії було видано наказ «Про створення комісії для проведення обстеження квартири [ADDRESS] ». 29 травня 2023 року комісією у складі заступника директора філії з технічних питань Сеника Р.А., заступника директора філії Кравчук Н.П., провідного юрисконсульта філії Горбань Ю.Г., інженера з ремонту енерго - механічної дільниці [PERSON] та у присутності свідків: власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] цього будинку [PERSON] та [PERSON] було встановлено факт не проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за місцем їх реєстрації у квартирі [ADDRESS] близько 10 років. Комісією у присутності свідків також встановлено, що будинок знаходиться в занедбаному стані, частково вибиті вікна, повністю недоглянуте та заросле подвір`я, та з того що видно з вулиці: всередині будинок захаращений та знаходиться у нежилому стані. Місце проживання чи знаходження даних осіб не відомо. Відсутність осіб, місце проживання яких зареєстровано у квартирі [ADDRESS] , відсутність опалення даного приміщення у холодний період року та не утримання квартири у належному житловому стані, може призвести до приведення у неналежний стан сусідських квартир. Представник позивача АТ «Українська залізниця» Горбань Ю.Г. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзивів на позов не подавали. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заключного передавального акту від 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2015 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (зі змінами) на баланс філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» АТ «Укрзалізниця» (далі - Філія) було передано житловий будинок за адресою [ADDRESS] та складається з чотирьох житлових квартир, що закріплений за Філією на праві господарського відання. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім`ї, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім`ї, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та членам її сім`ї. Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 332989683 від 22 травня 2023 року житловий будинок, у якому квартира [ADDRESS] перебуває на балансі філії «Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Відповідно до довідки філії «Старокостянтинівський завод ЗБШ» Акціонерного товариства «Українська залізниця» станом на 01 квітня 2023 року за філією, на праві господарського відання, обліковується житловий будинок первісною вартістю 639068,98 грн., залишковою вартістю 200653,69 грн., який переданий філії згідно заключного передавального акта від 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом № 152 від 05 травня 2023 року створено комісію для проведення обстеження житлового будинку, у якому знаходиться квартира [ADDRESS] , яка не перебуває у приватній власності, пустує протягом тривалого періоду та не підтримується у належному стані, що може призвести до руйнування інших квартир у будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 25 квітня 2022 року № 972/03-26/2023 у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання трьох осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на 31 грудня 2012 року згідно облікових даних реєстрації права власності КП «Старокостянтинівське міське БТІ» квартира [ADDRESS] не зареєстрована. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Як роз`яснено у пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 Житлового кодексу), норми яких розповсюджуються і на гуртожитки, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). У відповідності до частини третьої\~статті 47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків (стаття 6 Житлового кодексу Української РСР). Частиною четвертою\~статті 9 Житлового кодексу Української РСР\~визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР\~передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі\~статтею 72 Житлового кодексу Української РСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Статтями\~29,\~310 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання, а також має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачами права користування вказаним жилим приміщенням. Також, не встановлено намірів відповідача на використання або намір використання права користування жилим приміщенням чи будь-якого зв`язку з даним жилим приміщенням. З доданих до позовної заяви актів про не проживання осіб вбачається, що відповідачі у справі протягом дестяти років не проживають у вказаній кімнаті. Наявність реєстрації відповідачів за даною адресою є перешкодою для позивача у здійсненні ним своїх прав у складі права власності, таких як вільне володіння, розпорядження та користування своїм майном. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Українська залізниця, в особі філії «Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В порядку\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2684,00 грн. по 894 грн. 67 коп. з кожного, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved