Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення її навчання або до досягнення сином двадцяти трьох річного віку (залежно від того, яка обставина настане першою). Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстровану шлюбі з [PERSON] , який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року розірвано. За час шлюбу в них народився син [PERSON] , який досяг повноліття [INFO] та навчається в Інституті комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка». Так, [PERSON] досяг віку повноліття, продовжує навчання та знаходиться на її повному утриманні, через навчання не працює і не має самостійного доходу, стипендії не отримує, тобто має потребу у додаткових коштах від батька на період навчання, у той час як відповідач добровільно фінансову допомогу не надає. Відповідач є особою працездатного віку, до досягнення повноліття сина сплачував аліменти, заборгованості не мав. На даний час, на думку позивача, [PERSON] може продовжувати сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчатися. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також у поданій заяві просила зменшити розмір позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі в розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу). У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак його представник адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/6 від його доходу [PERSON] визнає. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року. Також суд встановив, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка», дата закінчення навчання 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою № 186, виданою 13 травня 2023 року Інститутом комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка». Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, як описано вище, повнолітній [PERSON] продовжує навчання на денній формі та не може самостійно себе утримувати, тому потребує при цьому матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітнього сина на даний час несе мати з якою він проживає. В свою чергу, відповідач позовні вимоги про стягнення 1/6 частки його доходу визнає, тому суд вважає, що на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного вище, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї шостої від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову, а саме з 28 червня 2023 року та до закінчення навчання, або до досягнення ним двадцяти трьох років (залежно від того, яка обставина настане швидше). Також згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи імперативну вимогу наведеної норми, суд дійшов висновку, що рішення в частині стягнення із [PERSON] аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 536, 80 грн, тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в сумі 536, 80 грн. віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved