Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування заяви зазначила, що згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 08.11.2011 р. (справа №2-799/11) вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 20.09.2011 р. і до досягнення ними повноліття. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони до 08.11.2011 р. перебували у шлюбі, що підтверджується відміткою у паспорті позивача. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно [NUMBER] від 28.05.2015 р., [NUMBER] від 28.05.2015 р.. Відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду від 08.11.2011 р. (справа №2-799/11) та виконавчого листа №2-799/11, виданого 08.11.2011 р. вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 20.09.2011 р. і до досягнення ними повноліття. Позивач вказує, що діти перебувають на утриманні позивача, відповідач працевлаштований, являється військовослужбовцем, має можливість і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей в такому розмірі, який забезпечить їм рівень життя, однак коштів на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01.01.2023 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 р. в цивільній справі №755/14148/18 зазначив, що аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 СК України. Також, ВС в даній справі дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи наведене, призначений судом розмір аліментів не задовольняє потреб дітей, у зв`язку із чим Законом України від 17.05.2017 р. №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» були внесені зміни до ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вимоги позивача відповідають зазначеній нормі. Крім того, відповідач заявою від 09.12.2023 р. визнав позов. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у сумі, що мала бути сплачена на час подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved