Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] разом із [PERSON] в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області, на час відкриття спадини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997, право власності на земельну ділянку площею 2,2762 га серія ІІІ-ЛВ №088602 від 26.03.2001 та земельну ділянку загальною площею 2,6336 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ №088719 від 26.03.2001. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті котрого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997. [PERSON] проживав у [ADDRESS] до дня смерті. За вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - дружина; [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - син. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] , а також сини [PERSON] і [PERSON] . Позивач та його брат [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Натомість, [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли в рівних частинах спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР 1963), продовжували проживати у будинку та користуватися земельною ділянкою. Юридично спадщину вони не оформляли. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті котрого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,2762 гектари, що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088602 від 26.03.2001. Також у склад спадщини увійшло право на частину земельної частки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997, що він фактично успадкував після смерті свого батька, але юридично не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - мати; [PERSON] , [INFO] - брат; [PERSON] , [INFO] - брат. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався, а тому спадкування відбулося за законом. Дружини та дітей у покійного не було, а тому спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] була його матір [PERSON] , яка постійно проживала із сином на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалася такою, що її прийняла. Юридично спадщину вона не оформляла. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті котрої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,6336 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088719 від 26.03.2001. Також у склад спадщини увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,2762 гектари, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088602 від 26.03.2001, що вона успадкувала після смерті свого сина [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав та право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . За вказаною адресою був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] , а син [PERSON] , [INFO] , проживав без реєстрації і займався похороном матері. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Новострілищанської селищної ради заповіт не посвідчувався. Оскільки [PERSON] заповіту не залишала, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON] є його брат [PERSON] , однак він спадщину не прийняв та на неї не претендує. Натомість, позивач постійно проживав із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 17.05.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Баковецької сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, місце реєстрації проживання позивача відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час відкриття спадщини. Для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) та Державних актів на право приватної власності на землю, через втрату останніх. За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогами про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження на 22.08.2023 /а.с. 37-38/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.08.2023 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.09.2023 /а.с.52-53/. Розгляд справи по суті відбувся 12.09.2023 за участю представника позивачки. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі В судовому засіданні 12.09.2023 представник позивачки заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій розгляд справи просить проводити без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечую проти ухвалення рішення на користь позивача. Представник третьої особи територіальної громади села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач та спадкодавиця постійно проживали разом в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 18.02.1967 одружились, про що Баковецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області зроблено відповідний запис та 06.06.2023 повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.12/. Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.10.1970 [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний запис №34, а його батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.13/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.04.1974 [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний запис №9, а його батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.08.1979 [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний запис №28, а його батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с.15/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 27.10.2021 Жидачівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [INFO] у віці 57 років помер [PERSON] /а.с.16/. Згідно довідки №115 від 12.05.2023 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.17/. Згідно витягу зі Спадкового реєстру №69280697 від 23.06.2023 інформація щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня /а.с.18/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 27.10.2021 Жидачівським відділом реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [INFO] у віці 34 років помер [PERSON] /а.с.19/. Згідно довідки №1156 від 12.05.2023 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.20/. Згідно витягу зі Спадкового реєстру №69280591 від 23.06.2023 інформація щодо [PERSON] інформація у Спадковому реєстрі відсутня /а.с.21/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.05.2019 виконавчим комітетом Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області 16.05.2019 у віці 73 років померла [PERSON] /а.с.22/. Згідно довідки №117 від 12.05.2023 виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради Львівської області про те, що [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а також за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] /а.с.23/. Згідно витягу зі Спадкового реєстру №69293285 від 24.06.2023 інформація щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня /а.с.24/; Згідно з відповіді приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О. від 17.05.2023 вих. №68/02-31, завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не вбачається можливим, тому необхідно або пред`явити правовстановлюючі документи на майно або звернутися до суду із позовною заявою про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно /а.с.25/. Довідкою відділу №5 Управління центру надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській областівід 07.06.2023 повідомлено те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Баковецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997 на [PERSON] Реєстраційний №628. Площа земельної ділянки - 1,12 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифіката: Розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 03.04.1997 №181 /а.с.26/. Відповідно до довідки відділу №5 Управління центру надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.06.2023 згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради на підставі рішення ХIII сесії III-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії III- ЛВ № 088602 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 602. Площа земельної ділянки- 2,2762 га /а.с.28/. Згідно довідки відділу №5 Управління центру надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 07.06.2023згідно Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради на підставі рішення ХIII сесії III-го демократичного скликання Жидачівської районної Ради народних депутатів від 22.09.2000 № 226 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії III- ЛВ № 088719 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 719. Площа земельної ділянки- 2,6336га /а.с.30/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавиці не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавицею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено факт спільного проживання [PERSON] та спадкодавиці [PERSON] , який підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем позивачу необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті спадкоємцями були [PERSON] та [PERSON] , які в порядку спадкування за законом прийняли по (1:2) частки земельної ділянки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари. [PERSON] належало право на земельної частку (пай) згідно Сертифікату серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997 та право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,2762 гектари, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088602 від 26.03.2001. [PERSON] помер [INFO] та його спадкоємицею була [PERSON] котра в порядку спадкування за законом прийняла частку земельної ділянки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №065925/1483 від 08.05.1997 та таким чином, фактично стала власницею цілої спірної земельної ділянки (паю). Також, [PERSON] після смерті сина [PERSON] в порядку спадкування за законом прийняла земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,2762 гектари, що належали [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЛВ №088602 від 26.03.2001. В ході судового розгляду справи судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, який прийняв спадщину у виді земельної ділянки (паю) на території Баковецької сільської ради, площею 1,12 умовних кадастрових гектари, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 2,2762 гектари та земельної ділянки на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,6336 га, після смерті матері [PERSON] своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved