Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 жовтня 2008 року. У цьому шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям, не виявляє бажання спілкуватися з нею та має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Скульський С.І., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1152389 від 21.04.2023, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Адвокат Скульський С.І. до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, шляхом публікації оголошень на офіційному порталі «Судова влада» та надсилання на адресу мешкання відповідача судових викликів, однак, в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Від третьої особи Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації на адресу суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без участі їх представника. Рішення просили ухвалити з урахуванням наданого висновку. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 жовтня 2008 року, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 2006 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , актовий запис про народження №21 від 15.08.2006 . Як вбачається із Довідки відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вх. № 40-1515 від 25 липня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до довідки № 02-03/1228 від 07 грудня 2020 року, виданої Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26 вересня 2014 року по теперішній час. З Довідки ВПО №3008-7501222401 від 18 серпня 2022 року, виданої управлінням ЦНАП Святошинської РДА, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . З Довідки ВПО №3008-7501221848 від 18 серпня 2022 року, виданої управлінням ЦНАП Святошинської РДА, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 25 серпня 2022 року № 156, виданою Спеціалізованою школою № 200 з поглинанням вивчення іноземних мов, Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , зарахована до 11 класу спеціалізованої школи №200 Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. З Висновку Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] , вбачається, що Святошинська районна в м. Києві Державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Також у висновку зазначено, що під час розмови спеціалістів служби у справі дітей, неповнолітня [PERSON] пояснила, що батька [PERSON] не пам`ятає, участі у її вихованні він не приймає, матеріально не підтримує, зв`язку з ним не має та не проти позбавлення його батьківських прав. В телефонній розмові спеціаліста служби у справі дітей Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації, батько [PERSON] пояснив, що він не проти позбавлення його батьківських прав, відносно його дитини [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно роз`яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не цікавиться життям своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , не приймає участі в її вихованні та утриманні, не спілкується з нею, добровільної матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, суд доходить до висновку, що це свідчить про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківський прав відносно дочки [PERSON] . Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини [PERSON] . З іншого боку, відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн. Отже, з огляду на повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved