Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 05 грудня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №655. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 05 грудня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після народження дітей відповідач припинив проявляти увагу та турботу до дружини, не допомагав у питаннях ведення господарської діяльності, піклувався про себе. У вересні 2021 року відповідач припинив працювати та забезпечувати родину грошима і з того часу всі матеріальні питання лягли на позивачку. Через відсутність у відповідача відповідальності за подальше життя родини, фактично шлюбні стосунки припинені, з того часу вони з чоловіком мають окремий бюджет, між ними втрачені почуття любові, взаєморозуміння, поваги, у них різні погляди на життя, на виховання і розвиток дітей, шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. 19 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 11 травня 2023 року від відповідача до суду надійшла заява про надання терміну для примирення подружжя строком на шість місяців. Крім того, відповідачем подано відзив на позов, в якому він зазначає про те, що заперечує проти розірвання шлюбу оскільки з позивачкою одружений вісім років, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Після народження першої дитини намагався максимум приділяти увагу сину, брав участь у його вихованні, жив сім`єю, вів господарську діяльність. Дружина повернулася на роботу та стало простіше вести сімейний бюджет. Після народження дочки дружина почала працювати віддалено з вдома, працювала вдень і вночі, стала нервовою і дратівливою, почала зриватися і кричати на дітей, внаслідок чого почали виникати сварки та скандали. Згодом дружина почала заробляти достатньо і у вересні 2021 року відповідач звільнився з роботи, але до лютого 2022 року не працював за станом здоров`я. З лютого 2022 року він не працює, але у нього були підробітки, всі кошти переводив на сім`ю, яка знаходиться за кордоном. Твердження позивача про те, що шлюбні відносини припинені, відсутнє спільне господарство не відповідає дійсності, оскільки за його ініціативи дружина з дітьми виїхала і перебуває у Словаччині у статусі тимчасового притулку через повномасштабне вторгнення РФ. Він перебуває в Харкові, є військовозобов`язаним і виїхати за межі України не може. За час перебування сім`ї за кордоном позивачка всіляко намагалася ізолювати дітей від спілкування з ним, він наскільки можливо приділяв увагу і піклувався про дітей і дружину. Жодних підстав для розірвання шлюбу не має, вважає, що бажання дружини розірвати шлюб суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Ухвалою суду від 15 травня 2023 клопотання відповідача задоволено частково та сторонам надано термін для примирення строком на чотири місяці. Провадження по справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року провадження по справі поновлено та призначено розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що сторони під час наданого судом строку не примирилися, відносини між ними погіршилися. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 05 грудня 2015 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Орджонікіздевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №655. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка не змінювала прізвище (а.с.9). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29 квітня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.10-11). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, наданий судом строк для примирення подружжя не досяг своєї мети, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved