Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути заробітну плату у розмірі 9 899, 70 грн., мотивуючи тим, що зазначена сума є дебіторською заборгованістю підприємства, яка виникла з 22 по 29 листопада 2021, у період неправомірного відсторонення позивачки від роботи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачем надіслано відзив на позовну заяву, в якому вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що зазначена позивачкою сума заробітної плати не є арифметичною помилкою чи відрахуванням, її було відсторновано відповідно до уточнення у табелі обліку робочого часу від 01.12.2021 за відпрацьований робочий час у листопаді 2021. Погашення зазначеної дебіторської заборгованості було здійснено в квітні 2022, коли було нараховано оплату за невідпрацьований робочий час (за час вимушеного простою) у розмірі 2/3 від посадового окладу за березень 2022 - у сумі 8 242 грн., за квітень 2022 - у сумі 8 242 грн. За вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору, виплата позивачці склала 3 369, 92 грн., що зазначено у розрахунковому листі за квітень 2022. Також відповідач зазначає про те, що відсторонення позивачки відбулось 22.11.2021 та рішенням суду стягнуто середній заробіток у сумі 82 527, 20 грн. за час незаконного відсторонення від роботи з 22.11.2021, що виплачено позивачці 22.09.2022. Позивачка подала до суду відповідь на відзив та зазначила, що всі пояснення, які навів у відзиві відповідач є необгрунтованими. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 02.02.2016 працювала в Академії Державної пенітенціарної служби на посаді завідувача кафедри теорії та історії держави і права, конституційного права. Наказом відповідача від 22.11.2021 № 226/ОС позивача відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 22.11.2021, відповідно до статті 16 Кодексу закон про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 N 1096 «Про внесення до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236», на виконання доручення Державного секретаря Міністерства юстиції України від 29.10.2021 № 562/1.3/48-21, з метою забезпечення уникнення розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 в Академії Державної пенітенціарної служби, з урахуванням вимог наказу МОЗ від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Не погодившись з даним наказом про відсторонення, позивач оскаржила його в судовому порядку. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.02.2022, що набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ Академії Державної пенітенціарної служби від 22.11.2021 № 226/ОС про відсторонення [PERSON] від роботи без збереження заробітної плати, стягнуто з Академії Державної пенітенціарної служби на користь [PERSON] середній заробіток у сумі 82 527 грн 20 коп. за період роботи з 22.11.2021 по 10.02.2022. Наказом відповідача від 14.07.2022 № 156/ОС позивачку звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.12.2022 у справі № 750/6694/22, стягнуто з Академії Державної пенітенціарної служби на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 271 102, 05 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 75 158, 70 грн. і середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 85 000 грн. Позивачка у позові посилається на те, що у день її звільнення відповідач не здійснив виплату належних їй коштів у розмірі 9 899, 70 грн., безпідставно утримавши вказану суму із її заробітної плати як дебіторську заборгованість. Відповідно до вимог ст.ст. 127,128 КЗпП України відрахування із заробітної плати мають проводитись на підставі наказу власника, зокрема для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок. Відповідно до розділу 5 Положення про організацію бухгалтерського обліку в Академії Державної пенітенціарної служби, затвердженого наказом Академії Державної пенітенціарної служби від 20.09.2019 № 460/ОД (зі змінами) підставою для нарахування заробітної плати є табель обліку робочого часу. Зазначеним Положенням передбачена форма та строки подачі табеля. Розділом 5 Положення встановлено, що неточності, пов`язані із завчасною подачею табелів (не в останній день місяця), виправляються шляхом оформлення додаткових (уточнюючих табелів) за минулий місяць. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2021 року Позивачці відповідно до табелю було нараховано заробітну плату за листопад 2021 року. У грудні 2021 року на підставі уточнюючого табеля від 01.12.2021 було зроблено перерахунок заробітної плати у зв`язку з уточненням відпрацьованого робочого часу за листопад 2021 року, що зазначено у розрахунковому листі за грудень. Заробітну плату у сумі 9899 грн 70 коп, що не є відрахуванням із заробітної плати, було відсторновано, оскільки згідно уточнення - з 22.11.2021 по 30.11.2021 відображено невідпрацьований робочий час умовною позначкою - І (інші причини неявок). Внаслідок цього виникла дебіторська заборгованість на 31.12.2021 у сумі 9899 грн 70коп. З 01.12.2021 по 31.03.2022 нарахування заробітної плати не проводилось. Погашення дебіторської заборгованості відбулося у квітні 2022 року, коли було нараховано оплату за невідпрацьований робочий час (за час вимушеного простою) у розмірі 2/3 від посадового окладу за березень 2022 у сумі 8242,00 грн, за квітень 2022 у сумі 8242,00 грн. За вирахуванням податку з доходів фізичних осіб та військового збору, виплата Позивачці склала 3369,92 грн., що зазначено у розрахунковому листі за квітень 2022 року. Враховуючи викладене вище, позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed