Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

05 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, на весь період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до 30 червня 2024 року (дати закінчення навчання). В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його батьком. Позивач навчається на третьому курсі в Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба. Незважаючи на те, що позивач перебуває на повному державному утриманні, він змушений нести додаткові витрати на придбання одягу, продуктів харчування, проїзд, проведення дозвілля тощо. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні 22 серпня 2023 року проти задоволення позовної заяви заперечував, посилався на те, що позивач перебуває на повному державному утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 278, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З 18 серпня 2020 року позивач проходить військову службу (навчання) в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, з дня призначення на посаду «курсант» перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно з довідкою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 22 серпня 2023 року військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] отримав грошове забезпечення за період з лютого 2023 року по серпень 2023 року за вирахуванням утримань в розмірі 311874,56 грн, що в середньому складає по 44553,50 грн. щомісячно. До того ж, відповідно до загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] . Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 01 вересня 2023 року № 1238, фактичні витрати, пов`язані з утриманням по продовольчому забезпеченню складають 70698,12 грн., по речовому забезпеченню 31874,92 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв 33237,13 грн. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач як повнолітня дитина відповідача перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету, до того ж, позивач не довів існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є його процесуальним обов`язком, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі № 635/1139/17.

Outcome: dismissed