Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У квітні 2023 із позовом звернувся [PERSON] який просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинилися 2019 році, з тих пір дитина залишилася проживати разом із батьком. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина. [PERSON] не цікавиться фізичним здоров`ям дитини його матеріальним та моральним станом. Усе це призвело до того, що позивач був вимушений звернутися до суду із заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 26.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити із підстав наведених у ньому. Суду повідомили, що [PERSON] наразі проходить службу у ЗС України тому опікується дитиною наразі мати позивача [PERSON] , яка гідно замінює йому матір. Дитина добре забезпечена усім необхідним. До призову син завжди проживав з ним і його сім`єю ( батьками та родичами). Оскільки відносини між ним і [PERSON] зіпсувалися, вона стала проживати окремо. Сином відповідачка не цікавиться, не відвідує його, не приймає участі в вихованні та забезпеченні, телефонує рідко, бачиться раз на місяць. Вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав позивач не пов`язує з демобілізацією, т.я. зараз служить не в гарячих точках, має стабільний заробіток і бажає продовжувати службу. На початку війни [PERSON] була можливість виїхати з бабусею з України в Польщу. Про те цю можливість не було реалізовано через те, що з [PERSON] не можна було зв`язатися та отримати дозвіл на вивезення дитини. Отже вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав пов`язує з належним захистом прав дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечували проти того, щоб її позбавили батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Пояснила, що через стан здоров`я та зайнятість вона не бажає та невзмозі виконувати свої батьківські обов`язки. Зараз вона мешкає на орендованій квартирі, в якій відсутні можливості для продживання дитини. Вона не має емоційного зв`язку сином, не бажає ним опікуватися. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона проживає та опікується [PERSON] з 2019 року, коли син з невісткою проживали в [PERSON] . Син здійснював догляд за [PERSON] . Мати хлопчика могла піти з дому на де-кільки тижнів. Потім син з невісткою припинили спільне проживання. Вона пішла без [PERSON] . Ніхто не перешкоджав їй бачитись з Єгором, про те бажання виховувати дитину вона не проявляла. Наразі вона ( бабуся) здійснює догляд за дитиною, відводить його у школу, купує приладдя та одяг, відводить на додаткові заняття, гуляє із ним, купує ліки та лікує коли дитина не здужає, готує поїсти. Пояснила, що відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків, її не цікавить де дитина, що з нею, ніколи не запитує про його стан здоров`я, що дитина їсть та де навчається, чого потребує. Відповідач обмежується тим, що вона один раз на місяць може взяти на прогулянку дитину на короткий час. [PERSON] знає вподобання дитини, його друзів, смаки та захоплення. Відповідачка мала звичку залишати дитину на ніч та йти на роботу, так як працювала офіціантом. Свідок [PERSON] повідомила, що являється хрещеною позивача та другом сім`ї. Знає, що у сторін подружнє життя не склалося та вони розірвали шлюб, відповідачка залишила сина на батька. Весь час бачить як дитина гуляє із бабусею яка ним опікується, раніше гуляв із [PERSON] коли той не служив. Знає, що [PERSON] бачиться із сином один раз на місяць. Свідок [PERSON] є сусідкою позивача та знає його сім`ю. Коли народився [PERSON] то відповідачка жила у [PERSON] . Потім вони виїхали і вона більше її не бачила. Дитина більше п`яти років проживає по сусідству, вона є свідком частих прогуляноу онука із бабусею [PERSON] . [PERSON] любить її, а бабуся його це видно по їх поведінці. Суд дослідивши надані докази встановив, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 09.01.2023 року. Із рішення суду слідує, що сторони припинили подружні відносини ще у 2019 році. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] вони проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Дитина [PERSON] також проживає за вище вказаною адресою. У [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наркологічних та психіатричних протипоказань у немає. Батькам позивача на праві власності та належить будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 126,3 км.м. Позивач наразі перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . [PERSON] є учнем першого Б класу КЗ «Вінницький ліцей №9» з 01.09.2022 року. За увесь період класний керівник матір дитини не бачила з нею не знайома, шкільним життям займається батько, який є учасником батьківського комітету. Нотаріально засвідченою заявою [PERSON] погодилася щоб її позбавили батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Суд приймає до уваги відсутність емоційного зв`язку між матірю [PERSON] і сином [PERSON] , не бажання матері виконувати батьківські обов`язки та вважає, що в висновку не викладено достатньо правових доказів та тверджень, які б повно забезпечували права дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Наявними в матеріалах справи доказами в їх достатності підтверджується, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків з виховання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не виявляє батьківської турботи. Таким чином відповідачка свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Враховуючи встановлені судом обставини та найкращі інтереси дитини суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 1073,60 грн в рахунок компенсації понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved