Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.02.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 132233-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 08.12.2022 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні "ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до [PERSON] . Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 08.11.2022\~року до\~Договору факторингу\~№ 08122022\~від 08.12.2022\~року,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача в\~сумі 17727,00\~грн.,\~з яких:\~6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11727,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Також, 23 липня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2339503128/709786. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. 12.08.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНОЮ УСТАНОВОЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 року до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12352,50 грн., з яких: 4500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7852,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за вказаними кредитними договорами, яку в добровільному порядку не погашає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 30079,50 грн. Процесуальні дії у справі. 28.07.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23.08.2023 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила про безпідставність заявлених вимог, оскільки вона заперечує факт отримання коштів за вищевказаними кредитними договорами, вказує, що доказів отримання нею коштів позивачем не надано. Крім того зазначила, що позивач не вірно провів розрахунок заборгованості, безпідставно завищивши суму процентів за кредитними зобов`язаннями. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, а також стягнути витрати на професійну правову допомогу. 31.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідачка використала для підтвердження підписання кредитного договору. Зауважив, що ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає лише наявність електронних підписів сторін, що підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Законом України «Про електронну комерцію» визначено, що саме Договором оферти визначається технологія (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Саме у Договорі оферти Первісним кредитором було чітко визначено, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Саме відповідачка ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Щодо підтвердження отримання відповідачкою грошових коштів надав копію інформаційної довідки від ТОВ «Платежі Онлайн». Крім того, у розрахунку заборгованості міститься інформація щодо проведення відповідачкою оплати за 16.08.2021 року в сумі 2396,25 грн., 01.09.2021 року в сумі 1620,00 грн., 19.09.2021 року в сумі 1845,00 грн., 06.10.2021 року в сумі 1732,50 грн., 27.10.2021 року в сумі 2182,50 грн., яка направлена на погашення відсотків за умовами кредитного договору. Також міститься інформація щодо здійснення оплати за 23.11.2021 року в сумі 1417,50 грн., 13.12.2021 року в сумі 787,50 грн., 19.12.2021 року в сумі 787,50 грн., 29.12.2021 року в сумі 1417,50 грн., 11.01.2022 року в сумі 1417,50 грн., 25.01.2022 року в сумі 2700,00 грн. спрямовані на відстрочення виконання зобов`язання. Вищевказана оплати є підтвердженням визнання відповідачкою заборгованості за кредитним договором, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13. Щодо нарахування відсотків зазначив, що у кредитних договорах зазначено, що відповідачка підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримала від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, зі змісту Кредитних договорів вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідачка погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з боку відповідачки при укладенні договорів не було. Зауважив, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Щодо відступлення права вимоги за договорами факторингу, то позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] . На підставі вищевикладеного просить позов задовільнити в повному обсязі, відмовити в стягненні витрат в повному обсязі. 11.09.2023 року відповідач подав заперечення на відзив. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 12.02.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 132233-02/2022 (а.с.7-11). 08.12.2022 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні "ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.12-15). Відповідно до\~Реєстру боржників\~від 08.12.2022\~року до\~Договору факторингу\~№ 08122022\~від 08.12.2022,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача в\~сумі 17727,00\~грн.,\~з яких:\~6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11727,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.16). Також 23 липня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та Відповідачем було укладено кредитний договір № 2339503128/709786 (а.с.22). 12.08.2022 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.25-27). Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 року до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12352,50 грн., з яких: 4500,00 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7852,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 12 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логінпароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У підтвердження отримання відповідачкою коштів, позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29.08.2023 року за № 2919_230829111255, згідно якої відповідно договору на переказ коштів відповідачці 12.02.2022 року успішно перераховано на карту грошові кошти в сумі 6000 грн. (а.с.111), а також інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» № 72/07 від 05.07.2023 року, згідно якої підтверджено успішно проведено транзакцію № 32703-11102-09033 на картку відповідачки в сумі 4500 грн. Вказані письмові документи спростовують твердження відповідачки про те, що вона не отримувала жодних грошових коштів від позивача. Крім того, факт отримання відповідачкою коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором, згідно якого вбачається, що відповідачка періодично вносила кошти за користування кредитом (а.с.86-88). Твердження відповідачки, що вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а договір укладався з [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , тобто з іншою особою не заслуговують на увагу, оскільки ідентифікація особи була проведена за допомогою її електронного підпису, тобто [PERSON] була ідентифікована з урахуванням її паспортних даних та розрахункового номеру облікової картки платника податків. Судом встановлено, що кредитні договори № 132233-02/2022 від 12.02.2022 року та № 2339503128/709786 від 23.07.2021 року підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами указаних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладені. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, відповідач, уклавши вищезазначені кредитні договори, отримала кредити Як встановлено судом, відповідачка, уклавши вищезазначені кредитні договори, отримала кредити: - за кредитними договорами № 132233-02/2022 від 12.02.2022 р. у сумі 6000 гривень; № 2339503128/709786 від 23.07.2021 р. у сумі 4500 гривень. У зв`язку із чим суд вважає доведеним наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту по кожному з кредитних договорів. Щодо заявлених вимог про стягнення сум заборгованості за відсотками по кредитах, суд виходить з наступного. За договором позики № 132233-02/2022 від 12.02.2022 року відповідачка отримала кредит в сумі 6000 гривень на строк 30 днів. Строк дії Договору 3 роки. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~від 08.11.2022\~р.\~до Договору\~факторингу №\~08122022\~від 08.12.2022,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача в\~сумі 17727,00\~грн.,\~з яких:\~6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11727,00 грн. сума заборгованості за відсотками; За договором позики № 2339503128/709786 від 23.07.2021 року відповідач отримав кредит в сумі 4500 гривень на строк 25 днів. Строк дії Договору 3 роки Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 р. до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12352,50 грн., з яких: 4500,00 гри. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7852,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Так, кредитний договір № 13233-02/2022 від 12.02.2022 року, а саме п. 1.1. передбачає, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1.2. Договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.03.2022 року. Згідно п. 1.3. Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% (процентів) на добу. Згідно п. 1.5. Договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту. Згідно п. 2.1. Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 2.2. Договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений Договором. Згідно п. 2.3. Договору у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. У Кредитному договорі № 2339503128/709786 від 23.07.2021 року, а саме п. 1.1. передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. Договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 28.05.2021 року. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України Про електронну комерцію. Згідно п.1.3. Договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 777,45 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,13 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно 4.3. Договору у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Суд вважає що процентна ставка нарахована у межах строку дії договорів, адже сторонами договору визначено, що строком дії договору є три роки. Крім того, сторонами обумовлена відсоткова ставка як при належному виконанні умов договору, що обмежується строком кредитування, так і процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, в даному випадку протягом строку дії договору. З урахуванням наведеного суд вважає, що дані позовні вимоги також підлягають задоволенню. Щодо відступлення права вимоги за договорами факторингу суд зазначає наступне. Згідно п. 1.2 Договору факторингу від 08.12.2022 року сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 727,00 грн. Згідно п. 1.2 Договору факторингу від 12.08.2022 року сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 до Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 352,50 грн. Позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідачки. Так, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 30 липня 2014 у справі № 6-14194св14. Позивачем до позовної заяви надано саме витяги Договорів факторингу та реєстрів боржників за кредитними договорами, оскільки реєстр боржників по кожному кредитному договору містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Тому доводи відповідачки щодо неналежності та недостовірності доказів про відступлення права вимоги за кредитними договорами є безпідставними. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що маються законні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитними договорами. Стосовно судових витрат. У зв`язку з задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у розмірі 2684 грн. Витрати відповідачки понесені на правову допомогу залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved