Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя, у якому просить визнати за Позивачкою право власності на: частину 4 -х кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 151,55 кв.м,; частину земельної ділянки площею 0,035 га розташованої в [ADDRESS] кадастровий номер 3221482004:03:004:0010; частину земельної ділянки площею 0,250 га розташованої в [ADDRESS] кадастровий номер 3221482004:03:004:0009; частину земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої в [ADDRESS] кадастровий номер 7422089300:03:011:0133. Позов обґрунтований тим, що 11.03.1995 року між Позивачкою та Відповідачем був укладений шлюб зареєстрований Відділом Реєстрації Актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис №227 від 11.03.1995 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO] . Шлюб на момент подачі позову між сторонами не розірвано. За час проживання в шлюбі було придбане спільне майно, право власності на яке було зареєстроване на Відповідача. В даний момент виникла необхідність розділити спільне майно подружжя, але Відповідач в добровільному порядку не бажає цього здійснити, тому Позивачка вимушена звертатися до суду з відповідним позовом. Так, за час проживання в шлюбі сторонами було придбане наступне майно: - 4-х кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 151,55 кв.м, згідно висновку вартість майна від 30.12.2022 року, вартість складає - 6 553000 грн.; - Земельна ділянка площею 0,035 га розташована в с. Липовий Скиток Польова Васильківського району Київської області кадастровий 3221482004:03:004:0010, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 5262 грн.; - Земельна ділянка площею 0,250 га розташована в [ADDRESS] кадастровий номер 3221482004:03:004:0009, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 65 375 грн.; - Земельна ділянка площею 0,2500 га розташована в [ADDRESS] кадастровий номер 7422089300:03:011:0133 згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 29625грн. Всього на загальну суму 6 653262 грн. В зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звертається до суду та просить розділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на частину вказаного майна. Ухвалою судді від 27.02.2023 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено. Ухвалою судді від 03.04.2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою судді від 13.06.2023 року підготовче провадження в справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.09.2023 р. на підставі заяви представника позивача позов в частині вимог: розподілу спільного майна подружжя та визнання права власності за Позивачем на : - частину земельної ділянки площею 0,035 га розташованої в [ADDRESS] кадастровий номер 3221482004:03:004:0010; - частину земельної ділянки площею 0,250 га розташованої в [ADDRESS] кадастровий номер 3221482004:03:004:0009 - залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач у судові засідання не з`явився. Так, на судове засідання 01.08.2023 р. відповідач надіслав клопотання про відкладення справи у зв`язку з тим, що у нього стався серцевий напад. У зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 21.09.2023 р. В судове засідання 21.09.2023 р. відповідач повторно не прибув, надіслав заяву про відкладення справи, у якій зазначив, що перебуває у Німеччині на лікуванні, строк якого невідомий. Надаючи оцінку причинам неявки відповідача у засідання, суд зазначає, що саме по собі перебування відповідача за кордоном, за умови обізнаності про дату, час і місце розгляду справи, не може вважатись поважною причиною неявки до суду. Водночас, документів, на підтвердження проходження відповідачем лікування, і його необхідність, суду не надано. Так само, не надано доказів неможливості участі відповідача у судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку. Тому, враховуючи повторну неявку відповідача у судове засідання, неподання ним відзиву та доказів на спростування позовних вимог, відсутність доказів поважності неприбуття у засідання 21.09.2023 року, суд, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає можливим у відповідності до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.03.1995 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.03.1995 року, актовий запис №227. В період шлюбу, а саме 18.12.2000 р. відповідно до договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі №9-3951, на ім`я відповідача [PERSON] було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 151,55 кв.м. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна - житлової 4-х кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] - загальна площа - 151,55 кв.м., житлова площа - 88,1 кв.м. Згідно висновку вартість майна від 30.12.2022 року, вартість складає - 6 553 000 грн. 00 коп. Згідно з листом КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 18.07.2023 р., право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2000 р. №9-3951. Відомості про реєстрацію права власності на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відсутні. Відповідно до державного акту серії ЧН №143217 (виданого 23 липня 2004 року), на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована в [ADDRESS] видано на відповідача [PERSON] . Цільове призначення - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. кадастровий номер 7422089300:03:011:0133, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 29 625 грн. 00 коп. Відомості про вказану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи що спірне нерухоме майно було придбано у період шлюбу, то з урахуванням встановленої законом презумпції, вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано. При цьому, відповідач [PERSON] особисто в приміщенні суду 24.05.23 р. отримав свою копію позовної заяви з додатками, а отже належним чином був обізнаний про суть позову та зміст позовних вимог, проте не скористався правом на подання відзиву, та будь-яких інших доказів чи заперечень проти позовних вимог. У порядку статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 13 956,80 грн. (13420,00 грн. + 536,80 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: approved