Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні\~2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~АТ «Державний\~ощадний банк\~України». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, 21 лютого 2022 року між сторонами укладено договір про споживчий кредит №316194466202. [PERSON] надався кредит у розмірі 150\~000, 00 грн. на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.02.2027 року на споживчі цілі. За користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 процентів річних. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 32\~500, 00 грн. та сплату процентів, щомісяця до 15 числа місяця. У результаті невжиття позичальником заходів щодо погашення заборгованості перед банком, утворилась заборгованість у розмірі 146\~875, 12 грн., із яких: 133\~693, 02 грн. борг за кредитом, 13\~182, 10 грн. проценти за користування кредитом. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи по суті направив заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Банку та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без його участі. Обставини справи, що встановлені судом 21 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №316194466202. Відповідно до п.п.2.1-2.4.3, 3.3.3 Договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язувався належним чином використати та повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Договором. Кредит надавався у розмірі 150 000, 00 грн. на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 21.02.2027 року на споживчі цілі. За користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 процентів річних. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 32 500, 00 грн. та сплату процентів, щомісяця до 15 числа місяця наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] більше двох місяців поспіль неналежним чином виконував зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього утворилась прострочена заборгованість зі сплати основної суми боргу за кредитом та сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 26.06.2023 р. розмір заборгованості відповідача перед Банком за Договором становить: -133\~693, 02 борг за кредитом; -13\~182, 10 грн. проценти за користування кредитом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із\~положеннями ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі, та враховуючи ті обставини, що зобов`язання [PERSON] за кредитним договором від 21.02.2022 року, укладеним між останнім та банком, не виконано, та те, що відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн., що підтверджується платіжною інсткурцією № 521715022 від 07 липня 2023 року (а.с. 4). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2\~684 гривню. На підставі викладеного та

Outcome: approved