Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 19.06.2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано судом 04.01.2016 року. Сторони є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2018 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальне становище дитини, її вік, зміну її матеріального стану, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, просить суд змінити розмір аліментів, який стягується з [PERSON] на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2018 року у справі №688/1343/18 2/688/576/18 на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Ухвалою Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 07.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд о 15 год. 00 хв. 07.09.2023 року. 07 вересня 2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що з 21.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.01.2016 року, яке набрало законної сили 15.01.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 03.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. З довідки про реєстрацію місця проживання особи №3 від 20.05.2021 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] та проживає разом з позивачем. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2018 року змінено розмір, стягуваних рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року, аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з розміру 500 грн. щомісячно на розмір 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили. З довідки №107 від 12.06.2023 року виданої директором Шепетівської філії Хмельницького обласного центру зайнятості слідує, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна в Шепетівській філії Хмельницького ОЦЗ з 18 листопада 2022 року по 23 березня 2023 року. Дохід за період з 18.11.2022 року по 23.03.2023 року становив 13979 грн. Згідно довідки про доходи №15/06-1 від 15.06.2023 року позивач [PERSON] з 23.03.2023 року працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів та за квітень-травень 2023 року отримала заробітну плату в розмірі 10787 грн. Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 Сімейного кодексу України\~визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України) . Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 Сімейного кодексу України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтей 182-184 Сімейного кодексу України не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,\~192 СК України. Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. \~ \~ \~ \~Згідно п. 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відповідно до\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень\~ст. 192 СК України\~є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню. Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне. З аналізу ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , яка буде стягуватися як аліменти на утримання неповнолітньої дочки, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік; відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів; відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання неповнолітньої дитини та визначає її як 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає до задоволення частково. Розподіл судових витрат Згідно вимог ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнена від його сплати відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.\~141,\~150,\~180-183,\~191,\~192\~СК України,

Outcome: partial