Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

08 червня 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] , який діяв через свого представника - адвоката Семенової С.М., заінтересована особа Южноукраїнська міська територіальна громада в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 травня 2008 року по [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що з 01 травня 2008 року по 27 липня 2022 року [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, були пов`язані між собою спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, мали спільний бюджет. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] 29 травня 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець за четвертою чергою спадкування, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що не надано належних документів, які б підтверджували факт, що [PERSON] відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування відповідно до ст. 1264 ЦК України. Було роз`яснено, що зазначене питання вирішується в судовому порядку. Встановлення даного факту потрібно для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. 30 січня 2023 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. заведено спадкову справу за № 1/2023 за заявою [PERSON] . Спадкоємців першої черги: дітей, батьків, чоловіка, немає. За життя Спадкодавець [PERSON] склала заповіт на ім`я громадянки російської федерації [PERSON] . На час подачі цієї заяви закінчився термін для прийняття спадщини іншими спадкоємцями і ніхто із спадкоємців спадщини не прийняв. Вказує, що законний чоловік [PERSON] помер ще у 2005 році, а [PERSON] розлучився у 2008 році. Увесь час сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували продукти харчування, побутову техніку, меблі, робили сумісно ремонт у квартирі, фактично виконували всі права та обов`язки подружжя. Крім того, сам факт наявності у заявника правовстановлюючих документів на майно, зокрема свідоцтва про смерть [PERSON] , підтверджує факт проживання однією сім`єю заявника і спадкодавця. З січня 2022 року [PERSON] дуже захворіла і до моменту смерті постійно знаходилася у лікарні, потребувала стороннього догляду. [PERSON] завжди був поряд, піклувався за нею, купував ліки, здійснював повний догляд. Крім того, похованням [PERSON] займався лише [PERSON] . Він звертався до бюро ритуальних послуг про організацію похорон, всі фінансові витрати сплачував [PERSON] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для реалізації заявником спадкових прав. 05 липня 2023 року представником заявника надано суду уточнену позовну заяву, в якій вказано адресу спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник пояснив, що з травня 2008 року він переїхав до м. Южноукраїнська до [PERSON] , вони проживати як чоловік і жінка, оскільки їх познайомили родичі у с. Новодністровське Чернівецької області, мали 4 дачі. Потім [PERSON] захворіла її забрали в лікарню, де вона і померла. В неї є дві сестри [PERSON] , 1946 року народження, проживає у Російській Федерації та [PERSON] , 1952 року народження, яка проживає в Італії. У [PERSON] є донька, яка також проживає в Росії в Тюмені , на поховання за його запрошенням не змогли приїхати. Представник заявника також підтримала заяву. Пояснила, що [PERSON] - особа, яка отримала свідоцтво про смерть - працівник бюро ритуальних послуг. Представник заінтересованої особи Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання із проханням розглянути справу без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши заявника, його представника та свідків, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків і спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Положення ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності від 08 квітня 1994 року /а.с. 10/ квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] 1/2 частка майна, що належала [PERSON] перейшла у власність [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 липня 2006 року /а.с. 11/, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 липня 2006 року /а.с. 12/ та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 13/. Розпорядженням міського голови від 18 січня 2016 року №19-р «Про перейменування вулиць та проспектів у місті Южноукраїнську пр. Комуністичний перейменовано в пр. Соборності. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 15/. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06 листопада 2008 року було розірвано /а.с. 16/. Згідно відповіді на адвокатський запит /а.с. 83/ відповідно до даних актового запису про розірвання шлюбу №190 твід 06 листопада 2008 року, складеного Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного територіального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] дійсно розірвав шлюб з [PERSON] . Підставою розірвання вказаного шлюбу зазначено рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області №2-296 від 17 червня 2008 року. Надати копію вказаного рішення не представляється можливим, оскільки відповідно до Номенклатури справ відділу документи про розірвання шлюбу зберігаються 5 років. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 9/. Згідно акту про проживання від 05 червня 2023 року /а.с. 17/ у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2008 року проживає [PERSON] , що підтверджують двоє сусідів. Відповідно до копії довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 09 лютого 2023 року /а.с. 18/ у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 09 червня 2008 року [PERSON] (співмешканець) квартиронаймача [PERSON] . Згідно копії довідки ЛКК № 59 /а.с. 19/ [PERSON] хворіла. Потребувала ходунків. Відповідно до копії довідки про причину смерті /а.с. 20/ [PERSON] померла [INFO] . Причина смерті - сепсис. Копії рахунків на поховання, чеків на побутові прилади та чеки на придбання товарів харчування /а.с. 21-41/ надані заявником на підтвердження заявлених вимог. Відповідно до відповіді на запит суду від 14 червня 2023 року свідоцтво про смерть [PERSON] було видано [PERSON] . Повторно свідоцтва про смерть [PERSON] не видавалися /а.с. 52/. Згідно відповіді на запит суду від 14 червня 2023 року /а.с. 64/ за даними Спадкового реєстру, алфавітної книги обліку спадкових справ та книги обліку і реєстрації спадкових справ, інформація щодо заведення спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] в Южноукраїнській державній нотаріальній контори Миколаївської області відсутня. 30 травня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки [PERSON] не надано належних документів, які б підтверджували факт, що він відноситься до спадкоємців четвертої черги спадкування відповідно до ст. 1264 ЦК України /а.с.14/. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою-господинею у Южноукраїнській міській лікарні. З квітня 2022 року у лікарні лежала [PERSON] із діабетом. Весь час протягом чотирьох місяців за нею доглядав заявник, годував її, мив, доглядав до її смерті. Гадала, що заявник її чоловік, оскільки [PERSON] та заявник поводили себе як подружжя. Свідок [PERSON] суду пояснив, що давно знайомий з [PERSON] та [PERSON] , приблизно 15 років. У них поруч гаражі та дачі. [PERSON] та [PERSON] поводили себе як подружжя, вважав, що вони одружені. Влітку 2022 року [PERSON] померла. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали і вели спільне господарство у квартирі [ADDRESS] з 09 червня 2008 року (з дати реєстрації за місцем проживання) по 27 липня 2022 року. Заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для нього юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з померлою [PERSON] не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами, тому суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення для реалізації заявником спадкових прав.

Outcome: approved