Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, відповідно до якої просить надати їй право на укладення шлюбу, посилаючись на те, що вона не досягла шлюбного віку, однак має намір укласти шлюб. В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що укладення шлюбу повністю відповідатиме її інтересам, оскільки вона певний час зустрічається із [PERSON] та має намір створити сім`ю, є їх взаємним волевиявленням та вона чекає від нього дитину. Орган реєстрації актів цивільного стану відмовив у реєстрації шлюбу у зв`язку з недосягненням заявницею шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 СК України, та запропоновано звернутися до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги про надання [PERSON] права на укладення шлюбу, підтримав та прохав їх задовольнити. Мати заявниці - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги про надання [PERSON] права на укладення шлюбу з [PERSON] підтримала та прохала їх задовольнити. Представник Богодухівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із вимогами ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Як вбачається із ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. [PERSON] народилася [INFO] в с. Воровське Великописарського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданим 06.09.2006 Вищевеселівською сільською радою Великописарівського району Сумської області і на день звернення до суду з заявою про надання права на шлюб їй виповнилося 16 років 11 місяців, тобто вона не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] певний час зустрічаються, між ними склалися хороші та доброзичливі відносини, вони обоє бажають створити сім`ю і тому надання їм судом права на шлюб повністю відповідатиме інтересам останніх. Окрім цього заявниця [PERSON] чекає від [PERSON] дитину (строк вагітності становить 13 тижнів) та знаходиться на обліку в жіночій консультації, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Богодухівська центральна районна лікарня» Богодухівської міської ради, виданої 10.08.2013. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", заява про надання особі, яка не досягла шлюбного віку, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги також підстави звернення [PERSON] в суд, враховуючи думку [PERSON] , матері заявниці, суд приходить до переконання, що надання права на шлюб [PERSON] з громадянином [PERSON] є доцільним, оскільки повністю відповідатиме її інтересам. На підставі наведеного,

Outcome: approved