Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

[PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Маруса І.Є., звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай). Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла тітка позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла належним чином - подачею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст. 1269 ЦК України. До спадкового майна померлої увійшло право на земельні ділянки загальною площею 2,45 га., розташовані на території Дігтярівської сільської ради, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №122536 від 04.02.2004 року. Після того як позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, виявилося, що спадщину оформити неможливо, у зв`язку з видачею правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН №122536 від 04.02.2004 року, після смерті спадкодавиці. Відповідно позивачка просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] . У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник Марус І.Є. не з`явились, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов в повному обсязі. Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області Кулібова О.І. у підготовче судове засідання також не з`явилася, надала до суду письмову заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в с. Дігтярівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2003 року (а.с.6). Позивачка являється племінницею померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 07.09.1951 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки з [PERSON] серії [NUMBER] від 17.09.1977 року, копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження тітки позивачки [PERSON] №00036579816 від 22.08.2022 року, та копією архівної довідки про одруження 21.03.1937 року, [PERSON] та [PERSON] , а також копією рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15.03.2023 року про встановлення фактів родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , як син та батько, та між [PERSON] і [PERSON] , як рідні брати (а.с.8,9,10,11,12-13). Ще за життя [PERSON] на її ім`я був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], відповідно до запису №35 від 15.04.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «Жовтень», розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки (паю) в натурі (на місцевості), на території Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області (а.с.15). Позивачка належним чином прийняла спадщину своєї тітки [PERSON] , що підтверджується повідомленням Приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. №372/01-16 від 28.06.2023 року, згідно якого, до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №178/2023 за заявою [PERSON] . Інших спадкоємців по справі немає (а.с.16). Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статті 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] належним чином прийняла спадщину [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом. Отже, після смерті [PERSON] , спадщина останньої, а саме право на земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, що на момент відкриття спадщини належала спадкодавці і не припинилася внаслідок її смерті, з моменту її відкриття, перейшла до єдиного спадкоємця за законом, яка належним чином прийняла спадщину, тобто до позивачки [PERSON] , при цьому інші спадкоємці відсутні. Вже після смерті [PERSON] на її ім`я був виданий держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №122536 від 04.02.2004 року на території Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, загальною площею 2,45 га., який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №59 (а.с.14,15). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення, суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] після її смерті, державного акту про право приватної власності на землю було здійснено в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельну ділянку. Як вбачається, вказаний вище державний акт був виданий на ім`я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я [PERSON] після її смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини [PERSON] , став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивачки щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай). За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити права позивачки, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки позивачка [PERSON] набула у порядку спадкування за законом після смерті своєї тітки [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, однак у зв`язку з недійсністю документу, який посвідчував дане право вона не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку (а.с.16), суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою відповідного права. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved