Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 серпня 2001 року на Товарній Біржі "Смарагд-Південь" між ним, як покупцем, та [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені [PERSON] , [PERSON] , як продавцями, у формі торгового біржового контракту № 432-п був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . При цьому, були виконані всі умови угоди, відповідачі отримали кошти та передали йому усі документи та ключі від вказаної квартири. Натепер, він обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Відповідачі змінили місце свого проживання та з ними відсутній зв"язок, що позбавляє можливості посвідчити договір нотаріально та створює для нього перешкоди у розпорядженні майном, а тому просить визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Петровський Л.А. згідно поданої письмової заяви просив про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримують повністю, в разі неявки відповідачів заперечень щодо ухвалення заочного рішення не мають. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Третя особа Товарна біржа "Смарагд-Південь" про причини неявки суд не повідомили. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 11 серпня 2001 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені [PERSON] на підставі доручення, посвідченого Сорокою М.М. секретарем виконкому Центральної сільської ради Снігурівського району 03 серпня 2001 року за реєстровим № 128, а також від імені неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Центральної сільської ради Снігурівського району від 18 липня 2001 року за № 31 (продавці), на товарній біржі "Самарагд-Південь" в м.Снігурівка було укладено торговий біржовий контракт № 432-п купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю у 6660 грн., за твердженням сторін домоволодіння продане за 1000 грн (а.с.5). На підставі вище вказаного біржового контракту, 16 серпня 2001 року за позивачем зареєстровано право власності на вказану квартиру в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 25 за реєстровим № 19 (а.с. 7). Крім того, [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] з 20 липня 2007 року, що підтверджується відповідним записом в паспорті позивача (а.с.4). За даними технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 16 серпня 2001 року, квартира складається з 2-х кімнат, її загальна площа складає 49,70 кв.м., житлова площа - 31,0 кв.м. (а.с.8-9). Судом перевірено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта, станом на 21 вересня 2023 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку спірної квартири відсутні. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Позивач ствердив, що істотні умови договору купівлі-продажу сторонами виконані, тоді як відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє його права розпорядитися фактично належною йому квартирою. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухиляються. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Ухиляння будь-якої із сторін договору від його нотаріального оформлення на час його укладення є умовним в силу п.9 Додатку №1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, яка діяла на час укладення договору, відповідно до якого біржовий договір купівлі-продажу визнано правовстановлюючим документом, а згідно ст.15 Закону "Про товарну біржу" реєстрація договору на біржі прирівнювалась до нотаріального оформлення (підтвердженням цьому є реєстрація спірного договору в БТІ). При цьому продавці квартири не оспорювали після спливу значного часу виконання угоди сторонами. Згідно із частиною першої статті 128 ЦК України, в редакції 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплативши за придбане майно грошові кошти, у результаті чого набув право власності на нього, фактично володів даним майном, угода купівлі-продажу недійсною не визнавалась, суд вважає, що сторони договору домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу. За такого, суд приходить висновку про доведеність вимог позивача за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу квартири, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, неможливості нотаріального посвідчення договору, та ухвалює про їх задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 1). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі\~1073,60\~грн підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved