Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , 11.07.2023 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Голованівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Голованівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оспорення батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, скасування стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за виконавчими провадженнями. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 26.01.2021.Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого зазначений позивач. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2023 шлюб між сторонами розірвано. До розірвання шлюбу та станом на день подачі позову позивач мав та має сумніви щодо того чи є він біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки з підростанням дитини позивач помічав несхожість сина із собою, тому пропонував матері дитини провести ДНК-аналіз для підтвердження факту батьківства, однак відповідач постійно відмовлялась та запевняла про те, що позивач є батьком їх спільного сина. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Згідно рішення Голованівського районного суду від 14.06.2022 позивач сплачує аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку починаючи з 08.04.2002 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Також на підставі виконавчого листа Голованівського районного суду кіровоградської області №1 від 10.05.2022 з позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 31.03.2022 до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] . Позивач сумлінно сплачує аліменти як на утримання дитини так і на утримання матері дитини. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини є обставиною , яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка зазначена у свідоцтві про народження як батько . У зв`язку з наведеним, представник позивача просить: виключити з актового запису №56 від 30 липня 2021 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області, відомості про батька - [PERSON] , [INFO] ; зупинити стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання дитини за виконавчим листом (судовим наказом) №386/316/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 14.06.2022, звільнити від сплати заборгованості за виконавчим провадженням №69259369; зупинити стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на її утримання за виконавчим листом (судовим наказом) №386/344/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 15.07.2022, звільнити від сплати заборгованості за виконавчим провадженням №69482510; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25.07.2023 позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду від 25.07.2023 представник позивача усунув недоліки позовної заяви та надав суду уточнення позовних вимог, в якій просив виключити з актового запису №56 від 30 липня 2021 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області, відомості про батька - [PERSON] , [INFO] ; зупинити стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання дитини за виконавчим листом (судовим наказом) №386/316/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 14.06.2022; зупинити стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на її утримання за виконавчим листом (судовим наказом) №386/344/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 15.07.2022; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 07.08.2023 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. В підготовче засіданні представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на позивача, в тому числі і витрати пов`язані зі сплати судового збору. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позов визнає в повному обсязі, однак заперечує щодо стягнення з неї судових витрат . Представник третьої особи Голованівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в підготовче засідання не з`явився. В.о. начальника відділу надіслала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розгляд справи провести у відсутність представника відділу ДРАЦС. Представник третьої особи Голованівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення або про розгляд справи у їх відсутність суду не надавали. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Нормами частин 1-3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є матір`ю, а позивач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 26.01.2021 (а.с. 12). Відповідно до копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2023 шлюб між сторонами розірвано , рішення набрало законної сили 17.05.2023 (а.с.13-15). Згідно до копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.06.2022 з позивача стягнено аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку починаючи з 08.04.2002 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.17-19). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69482510 від 25.07.2022 державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий лист №1 по справі №386/344/22 від 15.07.2022 про стягнення аліментів на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку починаючи з 08.04.2002 до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.20). Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69259369 від 17.06.2022 державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий лист №1 по справі №386/316/22 від 14.06.2022 про стягнення аліментів аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 31.03.2022 до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] (а.с.21). З розрахунків на підставі примусового виконання виконавчого листа №386/316/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області від 14.06.2022 та примусового виконання виконавчого листа №386/344/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області від 15.07.2022 , а також звітів про здійснені відрахування та виплати АФ «Хлібороб» у формі ТОВ , [PERSON] вчасно сплачував аліменти на утримання сина та дружини (а.с. 23-26). Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Частиною 1 статті 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач визнав позов, підтвердивши, що позивач [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] , виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виключивши з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] як про батька дитини. Щодо скасування стягнення аліментів суд дійшов до наступного . Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком. У даній справі обставиною, яка має істотне значення для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, є те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька дитини, оскільки за мати дитини визнала позов і підтвердила, що позивач не є батьком дитини. При цьому аліментні зобов`язання засновані на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актових записів про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є її біологічним батьком, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком [PERSON] . Таким чином виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Аналогічна правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.07.2021 року у справі №477/1165/20. Зважаючи на те, що наведені обставини, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197 СК України дають підстави для припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання дитини за виконавчим листом (судовим наказом) №386/316/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 14.06.2022; припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) на її утримання за виконавчим листом (судовим наказом) №386/344/22, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 15.07.2022, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив судові витрати покласти на позивача та не стягувати з відповідача на його користь сплачений судовий збір. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Як вбачається з наданих квитанцій за №32528798800007302734 від 10.07.2023 та №32528798800007441402 від 01.08.2023, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. та 2147 грн. 20 коп.,всього в загальній сумі а тому, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 1610 грн. 40 коп. судового збору, а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на позивача. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні у зв`язку з відсутністю таких заходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved