Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла ї мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,27 га та 1,94 га на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Заповіт [PERSON] на випадок своєї смерті не складала, інші спадкоємці, а саме її рідні брати [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. \~ \~ \~ \~В серпні 2023 вона звернулася до Луцької районного державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом від 03.08.2023 № 713/01-13 їй було відмовлено у вчиненні зазначених дій, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Зазначає, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи довічно, з 2015 року хворіє на міастенію автоімунне нервово-м`язове захворювання, яке клінічно характеризується епізодами м`язової слабкості та швидкої стомлюваності, в основі чого лежить деструкція ацетилхолінових рецепторів факторами гуморального та клітинного імунітету. Наявна у неї хвороба має важкий прогресуючий перебіг з частими міастенічними кризами. Вона часто проходила лікування в Луцькій міській лікарні та Волинській обласній клінічній лікарні. За станом свого здоров`я, вона не могла подати заяву про прийняття спадщини вчасно. Враховуючи наведене, просить визначити їй, додатковий строк тривалістю один місяць, для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Звірів Ківерцівського району Волинської області. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідачі, кожен зокрема, подали до суду відзив, у якому позовні вимоги визнали та не заперечували щодо задоволення позову. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.07.2020 Виконавчим комітетом Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.10). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,27 га та 1,94 га на території Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 662273 та серія ЯА № 662274 (а.с.11, 12). Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя не склала заповіт, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, оскільки із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, а тому має місце спадкування за законом. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (а.с. 09). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , 30.10.1982 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.09). Також, встановлено, що позивачці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку із станом здоров`я. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивачка має об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.12-13, 81, 141, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 3, 1268-1272 ЦК України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, \~ \~ \~ \~

Outcome: approved