Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У березні 2023 Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача гроршові кошти в порядку регресу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , маючи у своєму користуванні автомобіль марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , в порушення вимог п.п. а) 2.3, п.31.1, 31.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, перед здійсненням виїзду 20.10.2018 року, близько 21 год., від місця свого проживання в [ADDRESS] , не забезпечив технічно справний стан і комплектність вказаного транспортного засобу за відсутності неналежного технічного обслуговування та розпочав його експлуатацію із пошкодженням верхніх кріплень лівого та правого амортизаторів підвіски задніх коліс та зі зміною конструкції у вигляді вмонтування металевої пластини (шайби) у верхню опору амортизатора підвіски заднього правого колеса, котрі могли негативно вплинути на керованість автомобіля, а саме амортизатори не могли виконувати свої функції гасити вертикальні коливання задньої частини кузова при подоланні нерівностей дорожнього покриття зі збереженням вхідних параметрів заданих заводом виробником і які [PERSON] міг виявити під час руху транспортного засобу та про які він достеменно знав перед вказаним виїздом. В подальшому, 21.10.2018 року, близько 4.10 год., [PERSON] , в порушення п. 2.9 а), п. 2.3 в) Правил дорожнього руху України, здійснював керування автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння й не використовував засоби пасивної безпеки, а саме ремені безпеки даного автомобіля, здійснював перевезення у ньому пасажирів [PERSON] та [PERSON] , не пристебнутих ременями безпеки, та рухався ним по вулиці Ганни Жежко у місті Володимирі-Волинському у напрямку автодороги «Ковель-Жовква», не виконав вимог п.п. 12.1, 12.3, 2.3 б) ПДР України, а саме не уважно стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не врахував зміни дорожньої обстановки та технічний стан керованого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, так як об`єктивно виявивши зміну дорожньої обстановки, а саме заокруглення праворуч вказаної автомобільної дороги, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого виїхав на ліве узбіччя по напрямку свого руху та автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] став не керований та в подальшому з`їхав за межі автомобільної дороги у лівий кювет по напрямку свого руху, де декілька разів перекинувся. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] , згідно з висновку судово-медичної експертизи №45 від 15.04.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закрита черепно-мозкова травма: забій мозку важкого ступеню, дифузне аксональне ураження головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита травма живота з розривами печінки і селезінки, закрита травма грудної клітки: забій легень, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а пасажир [PERSON] , згідно з висновку судово-медичної експертизи №130 від 07.11.2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани голови, множинні рвані рани правої вушної раковини, закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням, забій шийного відділу хребта, котрі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я та не були небезпечними для життя в момент заподіяння. У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм [PERSON] «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме п. 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. п. 31.3. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху. \~ Вищевказані обставини встановлені та доведені вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 липня 2018 року, який набрав законної сили 09.08.2019 року, відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України. Тобто, беззаперечно встановлено та доведено, що відповідач на момент даної ДТП керував транспортним засобом «Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння та ДТП визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР України, а ПАТ «Страхова група «ТАС» звільнений від обов`язку доказування цих обставин. Транспортний засіб «Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7415993 від 18.07.2018 року на момент ДТП був застрахований у позивача. Страхувальником за вказаним Полісом є відповідач. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, за цим Полісом становить 200\~000 грн. на одного потерпілого. Одним із страхових випадків за цим Полісом є заподіяння шкоди життю і здоров`ю третіх осіб. Зважаючи на те, що відповідач є винуватою особою у вчиненні зазначеного ДТП, тому він зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу, пов`язану з лікуванням потерпілої [PERSON] , в розмірі 29\~532 грн 17 коп., шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності [PERSON] в розмірі 16 109 грн 70 коп, шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатністю потерпілою [PERSON] в розмірі 134\~028 грн та моральну шкоду в розмірі 8\~983 грн 49 коп. Враховуючи вище викладене, загальний розмір страхового відшкодування, належного потерпілій [PERSON] , становить 188\~653 грн 36 коп. Ця сума була у повному обсязі виплачена позивачем на підставі страхового акту № 00583/16/721 від 16.01.2021 року, що підтверджено платіжним дорученням № 153254 від 18.01.2021 року. Просить стягнути із відповідача матеріальну шкоду в порядку регрессу у розмірі 188\~653 грн 36 коп, а також судовий збір у розмірі 2\~829 грн. 80 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 15.09.2023 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час\~та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, дослідивши надані до матеріалів справи доказі, дійшов наступного висновку. 20.10.2018 р. по вулиці Ганни Жежко у місті Володимирі-Волинському у напрямку автодороги «Ковель-Жовква» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , кузов № [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] , згідно з висновку судово-медичної експертизи №45 від 15.04.2019, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми: закрита черепно-мозкова травма: забій мозку важкого ступеню, дифузне аксональне ураження головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита травма живота з розривами печінки і селезінки, закрита травма грудної клітки: забій легень, котрі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 липня 2018 року, який набрав законної сили 09.08.2019 року, відповідач був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Транспортний засіб «Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7415993 від 18.07.2018 року на момент ДТП був застрахований у позивача. Страхувальником за вказаним Полісом є відповідач. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до абзацу «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:«Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;». Згідно з абзацом «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу,який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Враховуючи наявність Полісу, до позивача звернувся уповноважений представник потерпілої [PERSON] із повідомленням про ДТП від 23.09.2020 року, заявами про страхове відшкодування від 23.09.2020 року, від 15.01.2021 року, заявою про долучення документів від 26.10.2020 року, від 09.12.2020 року, а також документами, які підтверджують розмір заявлених майнових вимог. Згідно Розрахунку суми відшкодування (Додаток № 1до Страхового акту 00583/16/721 від16.01.2021 року, [PERSON] належить страхове відшкодування у розмірі 188\~653 грн 36 коп, з яких витрати на лікування - 29\~532 грн 17 коп., шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності - 16 109 грн 70 коп, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатністю потерпілою [PERSON] - 134\~028 грн та моральна шкода - 8\~983 грн 49 коп. Ця сума була у повному обсязі виплачена позивачем потерпілій [PERSON] на підставі страхового акту № 00583/16/721 від 16.01.2021 року, що підтверджено платіжним дорученням № 153254 від 18.01.2021 року, які містяться у матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування, що становить 188\~653 грн 36 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 829 грн.80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved