Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 жовтня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, за актовим записом №1647, було зареєстровано шлюб. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, сім`я розпалася, тривалий час не спілкуються, не підтримують жодних стосунків, разом не проживають, від спільного сумісного проживання народилася дитина - [PERSON] . Посилаючись на те, що збереження родини стало неможливем через різні погляди на життя та майбутнє, відсутність спільних інтересів та мети в житті, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою від 31.07.2023 було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві міститься вказівка про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2014 року позивач із відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що 24.10.2014 року було зроблено відповідний актовий запис № 1647, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved