Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, відсотків, інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми боргу, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики від 01.10.2019 року, оформленого у вигляді розписки від 01.10.2019 року, в сумі 94 041,85 грн., з яких: 70 000 грн. - сума основного боргу, 9000 грн. - відсотки за користування позикою, нараховані за період з 01.10.2019 року по 30.06.2020 року, 11 575, 43 грн. - інфляційні втрати, нараховані за період з 01.07.2020 року по 23.02.2022 року, 3466,42 грн. - 3% річних, нарахованих в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 01.07.2020 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , взяла у борг у [PERSON] , [INFO] , з 01.10.2019 року кошти у розмірі 70 000 грн. зі щомісячною виплатою відсотків в сумі 1000 грн. Дані кошти [PERSON] зобов`язалась повернути до 30.06.2020 року. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63066975 від 28.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., зареєстровано спадкову справу №67017228, спадкодавцем є [PERSON] . Згідно довідки про коло спадкоємців від 25.06.2021 року єдиним спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його племінниця - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.06.2021 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сокирченко Т.П., посвідчено, що на підставі ст.1265 ЦК України, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] , є його племінниця - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка свої зобов`язання за договорами позики в установлений строк не виконала, позику не повернула. Таким чином, право вимоги боргу за договором позики від 01.10.2019 року перейшло до позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою про коло спадкоємців від 25.06.2021 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 25.06.2021 року. Відповідно до договору позики, укладення якого підтверджено розпискою від 01.10.2019 року позичальник [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 70 000 грн. і зобов`язувалась їх повернути в строк до 30.06.2023 року. Але суму боргу в розмірі 70 000 грн. відповідачка не повернула, відтак позивач просить стягнути з відповідача 70 000 грн. основного боргу за договором позики. Враховуючи, що у договорі були зазначені відсотки в розмірі 1000 грн. в місяць та терміни їх сплати в період погодження сторонами, тобто з 01.10.2019 року по 30.06.2020 року, то відповідна сума стягнення дорівнює 9000 грн. Загальний розмір простроченого виконання грошового зобов`язання з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (01.07.2020-23.02.2022 року) складає 11 575,43 грн. Загальна сума 3% річних від простроченої суми простроченого грошового зобов`язання за період з 01.07.2020 року по 23.02.2022 року складає 3466,42 грн. Загальний розмір процентів за користування коштами, передбачений договором за період з 01.10.2019 року по 30.06.2020 року, складає 9000 грн. Ухвалою суду від 11.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, адвокат надав заяву, в якій просить про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в частині стягнення 94 041 ,85 грн. та судового збору з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. В наданій заяві просила про розгляд справи у відсутність відповідача, та визнання позову у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі вимог ст.211 ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , взяла в борг у [PERSON] , [INFO] , з 01.10.2019 року кошти у розмірі 70 000 грн. зі щомісячною виплатою відсотків в сумі 1000 грн. Дані кошти [PERSON] зобов`язалась повернути до 30.06.2020 року (а.с.23, а.с.47 - оригінал розписки). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер (а.с.24). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2021 року, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] , є його племінниця - [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Позивач стверджує, що відповідачповинна виконати боргове зобов`язання перед її померлим дядьком, який за життя передав кошти у позику відповідачу, та сплатити інфляційні втрати, три відсотки річних від простроченої суми боргу. Суд вважає доводи [PERSON] підставними, порушене право позивача підлягає захисту, тому вимоги про стягнення сум у визначеному позивачем розмірі підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка, складена 01.10.2019 року, повністю підтверджує як факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором позики, так і її зобов`язання повернути ці кошти до 30.06.2020 року. Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зобов`язання за договором позики не припиняються внаслідок смерті позикодавця, оскільки не є нерозривно пов`язаними з його особою (ст.ст.608,1219 ЦК України). Отже, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його племінниця - [PERSON] , якій належить право вимоги за договором позики. Так, на підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики позивач надала суду оригінал розписки відповідача від 01.10.2019 року. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу розписки в позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 01.10.2019 року. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконала свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернула повністю або частково кошти саме за цим договором позики. Також, суд враховує те, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконала зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язана повернути позивачу суму боргу за договором позики від 01.10.2019 року, оформленого у вигляді розписки від 01.10.2019 року в сумі 94 041,85 грн., з яких: 70 000 грн. - сума основного боргу, 9000 грн. - відсотки за користування позикою нараховані за період з 01.10.2019 року по 30.06.2020 року, 11 575, 43 грн. - інфляційні втрати нараховані за період з 01.07.2020 року по 23.02.2022 року, 3466,42 грн. - 3% річних нарахованих в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 01.07.2020 року по 23.02.2022 року. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволені позовні вимоги [PERSON] , тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved