Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ „ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" завдані збитки у розмірі 6716 грн 16 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2023 р. по [ADDRESS] виявлено факт пошкодження повітряної лінії 0,4 кВ КТП-80-15 Л-Лугова, що належить AT «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО», шляхом пошкодження (збиття) залізобетонної опори, що призвело до виникнення аварійної ситуації, порушення нормальної роботи обладнання та значних матеріальних затрат. Пошкодження залізобетонної опори відбулося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася по [ADDRESS] . Громадянка [PERSON] не справилася з керуванням та здійснила наїзд на електроопору, вчинивши ДТП. По даному факту складено протоколи за ст. 122-4, 124, 126 КУпАП та відповідно до постанови суду від 27.04.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте завдані правопорушенням збитки у повній мірі не відшкодовані. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 23.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подав до суду письмову заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає, за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду від 27.04.2023 року 08.04.2023 [PERSON] по [ADDRESS] , не впоравшись з керуванням здійснила наїзд на електроопору (а.с.5-6). Прилуцьким РЕМ AT "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО" виконані роботи по відновленню повітряної лінії 0,4 кВ КТП-80-15 Л-Лугова відповідно до Акту виконаних робіт від 28.04.2023 року №117. Своїми діями відповідач завдав AT «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» збитки у сумі 6716 грн. 16 коп. (а.с.7). 02.05.2023 року за вих. № 55/55/732/01-13 на адресу проживання [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення направлено претензію на суму 6716,16 грн. та надано строк для добровільного відшкодування завданих підприємству збитків. Станом на червень 2023 року відповідь на претензію відповідачем не надана, шкода у добровільному порядку не сплачена. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна, особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється, від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Стаття 614 ЦКУ розрізняє дві форми вини: умисел та необережність. Умисел полягає в тому, що особа розуміє значення своїх дій, передбачає настання негативних наслідків і свідомо їх допускає. Необережність полягає в тому, що особа не передбачає можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити. Приписами ст. 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд виснував, що відповідач своїми неправомірними діями завдав шкоди позивачеві у вигляді відновлення повітряної лінії. Відповідно до Акту виконаних робіт підприємством понесені витрати в сумі 6716,16 грн. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, позивач на підставі пп.6 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved