Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення суми. Зазначала, що 12.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окуру Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 9605, відповідно до якого стягнуто з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 1001056929902 від 15.06.2018 у розмірі 14 322 грн. 10 коп. 01.04.2020 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61682795. Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Банком не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з неї на користь відповідача було стягнуто 16 154 грн. 31 коп. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9605 від 12.03.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окуру Харою Н.С. про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором на користь АТ «ПУМБ» у розмірі 14 322 грн. 10 коп., стягнути з відповідача на її користь безпідставно стягнуту суму у розмірі 16 154 грн. 31 коп. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. та судовий збір. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2023 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «ПУМБ», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення сумита призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 12.03.2020 приватним нотаріусом нотаріусом Київського міського нотаріального окуру Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 9605 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 1001056929902 від 15.06.2018 за період з 16.05.2019 по 18.12.2019 у розмірі 14 072 грн. 10 коп., яка складається з: 5 156 грн. 39 коп. заборгованості за сумою кредиту, 4 979 грн. 52 коп. заборгованості за комісією, 33 коп. заборгованості за відсотками, 3 875 грн. 65 коп. заборгованості за сумою кредиту, 60 грн. 21 коп. заборгованості за комісією та 250 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с. 36). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилалася на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача АТ «ПУМБ» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь банку, безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання виконавчого напису № 9605 від 12.03.2020, вчиненого приватним нотаріусом нотаріусом Київського міського нотаріального окуру Харою Н.С таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з неї було стягнуто на користь відповідача 16 154 грн. 31 коп., просила стягнути з відповідача зазначену суму. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ураховуючи те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та є таким що не підлягає виконанню, кошти у сумі 16 154 грн. 31 коп. стягнуті без достатньої правової підстави, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 16 154 грн. 31 коп. Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Судом установлено, що 03.08.2021 між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (а.с. 29-33). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору предметом даного договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вичнений приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «ПУМБ» та стягнути з останніх кошти, набуті без достатньої правової підстави. Згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) від 23.03.2023 адвокат адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало, а [PERSON] прийняла професійну правничу допомогу у формі: усна з вивченням документів консультація клієнта щодо захисту її прав (1 година 30 хвилин - 500 грн.), вивчення та аналіз сканкопій матеріалів виконавчого провадження № 61682795 від 01.04.2020 (1 година - 500 грн.), складання, оформленняадвокатського запиту (1 година 30 хвилин - 500 грн.), складання, оформлення та подання позовної заяви в інтересах клієнта (7 годин - 3500 грн.) (а.с. 23). На підтвердження сплати зазначених сум надано меморіальний ордер №427266496 від 20.03.2023 (а.с. 22). Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ураховуючи те, що позивачем надано суду обгрунтований розрахунок суми витрат, понесених на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача 5 000 грн. витрат на правову допомогу. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з АТ «ПУМБ» на користь [PERSON] підлягає стягненню 2 147 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved