Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 11.07.2020 позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. До реєстрації шлюбу у фактичних шлюбних відносинах народився син [PERSON] , [INFO] . Останній рік стосунки між подружжям погіршилися, зникло між ними взаєморозуміння. У них відсутні спільні інтереси. Вони постійно сперечаються між собою та конфліктують. Вони мають різні погляди на сімейне життя, обов`язки та втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони перестали вести спільне господарство, шлюбні відносини між ними припинені. Подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам. Примирення з відповідачем є неможливим. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом із позивачем. Спір щодо поділу майна подружжя відсутній. Просила розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому просив поновити строк для подання відзиву, надати подружжю строк для примирення у шість місяців та відкласти розгляд справи. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що заперечує в повному обсязі проти позовних вимог. Фактично сім`я проживає разом за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого вони пов`язані спільним побутом та мають взаємні права і обов`язки. Наразі між ними відсутні будь-які конфлікти, вони живуть повноцінною сім`єю. По відношенню один до одного вони не порушують жодних прав та інтересів. Також вони піклуються один про одного та про інтереси їх дитини. Шлюб між ними не існує формально, оскільки фактично не припинені шлюбні відносини та вони ведуть спільне господарство. Він вважає, що є можливим збереження сім`ї, подальше спільне проживання не буде суперечити інтересам позивача. Він заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, вважає за необхідне надати їм строк для примирення у шість місяців та відкласти розгляд справи. При цьому, суд не вбачає підстав для поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву, оскільки відповідачем не порушено вказаний процесуальний строк, що підтверджується відомостями, наявними в матеріалах справи. 10.07.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.09.2023 судом постановлено ухвалу про порядок розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 11.07.2020 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №687, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.07.2020. [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.2016. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.10.2021 по справі №752/10406/21 на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд зауважує, що надання строку для примирення є правом суду, а зазначені відповідачем обставини не є підставою для застосування ч. 7 ст. 240 ЦПК України, тому суд не вважає за необхідне призначати подружжю строк для примирення. Відповідач просив надати строк для примирення тривалістю шість місяців. Слід зауважити, що надання строку для примирення є правом суду, а зазначені відповідачем обставини не є підставою для застосування ч. 7 ст. 240 ЦПК України, тому суд не вважає за необхідне призначати подружжю строк для примирення. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться. Також встановлено, що сторони ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved