Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 04.05.2023 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 60252,87 грн за договором про надання споживчого кредиту №4089102 від 30.04.2021, понесенні витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. Свій позов ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" обґрунтовує тим, що 30 квітня 2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №4089102. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 20000,00 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування та виконання інших обов`язків. 04.02.2022 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ " Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ " Вердикт Капітал" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого, до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, тому є заборгованість перед позивачем на загальну суму 20767,45 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом неодноразово здійснювалися виклики відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштові відправлення були повернуті до суду з відмітками «Адресат за вказаною адресою відсутній». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2023 постановлено про розгляд справи в заочному порядку та винесення заочного рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзиву до суду на позов не надавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.12.2022 ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" зареєстроване як юридична особа 17.08.2021, види економічної діяльності: 64.91 - фінансовий лізинг (основний) (а.с.104-105). Так, 30.04.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем [PERSON] укладено договір № 4089102 про надання споживчого кредиту. Відповідно до пункту 1.2 якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбаченні договором. Пунктами 1.3- 1.4 визначено, сума кредиту складає 20000,00 грн. Строк кредитування 15 днів. Згідно з п.1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору. Відповідно п.7.4 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплати товариству штраф: 7.4.1. у розмірі 960,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та 7.4.2. у розмірі 220,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання ( а.с. 7-15). Як свідчить графік розрахунків, який є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №4089102 від 30.04.2021, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 15.05.2021, сума кредиту 20000,00 грн, сума нарахованих процентів: за стандартною ставкою 5700,00 грн, за зниженою ставкою 4275,00 грн (а.с. 16). Також суд з`ясував, що 04.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу№04-02-01/2022 відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №4089102 від 30.04.2021, що укладений між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] (а.с.34-42). Відповідно до копії реєстру Боржників до договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4089102 і загальна сума заборгованості становить 59900,00 грн, з яких: 20 000 грн тіло кредиту, 39900,00 грн залишок по відсотках (а.с.43-45). Крім того, 10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було укладено Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №4089102 від 30.04.2021, що укладений між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] (а.с.34-42). Відповідно до копії реєстру Боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ " ОЛЛЕКТ ЦЕНТР" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4089102 і загальна сума заборгованості становить 60252,87 грн, з яких: 20 000 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 39900,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 352,87 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст.625 ЦК України (а.с.61-65). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за договором 4089102. дата надання кредиту 30.04.2021, розрахунок станом на 05.04.2023 становить: 20 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 39900,00 грн заборгованості за відсотками, 352,87 грн пеня (83). Також відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості (а.с.22), однак заборгованість погашена не була. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Таким чином, вимога позивача ТОВ "Прості займи" в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 20000,00 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 30.04.2021 по 15.05.2021 в сумі 5700,00 грн ( 20000х1,9%х15=5700,00 грн), є доведеною та підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 16.05.2021 по 05.04.2023 задоволенню не підлягає, з огляду на таке. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору ТОВ "Авентус Україна", як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 15 травня 2021 року. Таким чином, позикодавець ТОВ "Авентус Україна" відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 15.05.2021. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.05.2021 по 05.04.2023 є безпідставною та задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Умовами кредитного договору передбачено, що при невиконання та/або неналежним виконанні відповідачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, зобов`язався сплатити пеню/штраф у розмірі 960,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 220,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (а.с. 12). З огляду на наведене вимога про стягнення з відповідача пені і штрафу у розмірі 352,87 грн підлягає задоволенню. Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 укладений між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", заявка на надання юридичної допомоги №38 від 05.03.2023, витяг акт №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021, платіжна інструкція №036650000 від 27.03.2023. Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу. Зважаючи на зазначене суд вважає за необхідне визначити достатнім судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1160 гривень 54 копійки та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2594 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 35 копійок. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1160,54 грн . На підставі викладеного, ст.ст.11, 207, 526, 629, 634, 638, 1054, ЦК України,

Outcome: partial