Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач в січні 2023р. звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 11.08.2021р. №7/08-21/В3, а саме вклад у розмірі 30000грн., заборгованість за відсотками 5112,72 грн.. Позов мотивовано тим, що 11.08.2021р. між [PERSON] , та КС «Експрес кредит юніон Україна» було укладено Договір про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7/08-21/В3. Позивач за змістом пункту 1.1. цього договору 11.08.2021 року вніс вклад у сумі 27 000,00грн., а згодом 24 листопада 2021 року позивач додатково вніс ще 3000,00грн. на депозитний рахунок відповідача на строк 13 місяців з поверненням - 11.09.2022р. Відсоткова ставка встановлена договором 13% річних, з виплатою в день повернення вкладу. Кредитна спілка зобов`язувалась повернути вклад у строк визначений договором, однак зобов`язання не виконала. Розмір % станом на 12.09.2022р. за 13 місяців становить 5112,72грн., які підлягають теж стягненню. 14.12.2022 року позивач звертався із Вимогою про повернення вкладу із процентами, однак 30.12.2022 року дана вимога була повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Представник позивача позов підтримав, надав пояснення по суті позовних вимог, додатково зазначив, не зважаючи на те що договір був пролонгований, однак відповідно до чинного законодавства вже на вимогу про повернення вкладу, яка надсилалась 14.12.2022 року, сторона відповідача зобов`язана була повернути вклад із відсотками. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила, зазначила що позов є передчасним. Відповідно до п.1.4 термін дії договору 13 місяців, тобто до 11.09.2022, а тому датою повернення вкладу є 12.09.2022 року та відповідно до п.8.3.1 договір є вже пролонгований та на час звернення позивача до суду строк дії договору не закінчився. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 11.08.2021р. було укладено договір №7/08-21/В3 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого позивач вніс вклад у сумі 30000грн. (11.08.2021- 27000грн. та 24.11.2021 -3000грн.) на депозитний рахунок відповідача (оригінал квитанції оглянуто судом) на строк 13 місяців з поверненням - 12.09.2022р. Відсоткова ставка встановлена договором 13% річних, з виплатою в день повернення вкладу (а.с.13-15). Кредитна спілка зобов`язувалась за вимогами п.2.7, 2.10 договору повернути вклад у строк визначений договором, однак зобов`язання не виконала. Так, позивач зазначив, що 14.12.2022 року звертався із вимогою про повернення вкладу із процентами, однак 30.12.2022 року дана вимога була повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення, оскільки таке не доставлено за відсутності там відповідача, хоча адреса відповідає договору та місцю реєстрації юридичної особи в ЄРДПОУ. При цьому, жодного повідомлення КС про форс-мажорні обставини чи зміну адреси позивача не повідомляла. За змістом ст. ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковий до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст.10,23 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Кредитна спілка зобов`язувалась повернути вклад у строк визначений договором, договір був пролонгований, однак вже на умовах повернення вкладу на вимогу, однак на вимогу вкладника не реагує, зобов`язання про повернення вкладу та % не виконала, а отже вимога щодо повернення вкладу в сумі 30000грн. є обґрунтованою. При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача про передчасність такої вимоги в судовому порядку, а саме що за умовами договору укладеного між сторонами, передбачено що якщо член КС не вимагає повернення суми строкового вкладу у зв`язку із закінченням строку, то з наступного дня такий договір вважається пролонгованим на умовах вкладу на вимогу із ставкою, що діє на день повернення вкладу, тому договір пролонговано до 12.10.2023р., вимогу вкладника не отримували, а отже до суду звернення не є обґрунтованим.Так, згідно п.8.4.2 дія договору припиняється внаслідок повернення вкладу на вимогу члена КС в день подання заяви члена КС. Дана вимога надсилалась на адресу відповідача 14.12.2022 року. Однак, відповідач відсутній за адресою, зазначеною в укладеному договорі, про що свідчать і конверти, які повернуті в суд, доказів того, що позивача повідомлялось про іншу адресу не надано. Не спростовано й те, що на телефонні дзвінки відповідач також не відповідав.Іншого способу захисту позивач не вбачав для відновлення порушених прав. Щодо нарахування відсотків на вклад, то такі обумовлені договором в розмірі 13%, а тому за період зазначений позивачем з дня укладення договору по день виплати (13 місяців) становить 5112,72грн., такі вимоги не спростовані відповідачем, представник зазначила що таке нарахування в даному розмірі визначено вірно, а тому підлягають також до задоволення з врахуванням як норм Закону України «Про кредитні спілки», так і норм ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1058,1060,1061 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ч.1 ст. 2 Цивільного кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив право позивача на отримання вкладу та нарахованих %, обумовлених договором, вищевказані розрахунки подані позивачем, відповідачем не спростовані, а відповідно до вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, то позов підлягає до задоволення вцілому. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073.60 грн. На підставі викладеного, на підставі ст.ст.526,549,550,625,626,628,629,638,1058,1060, 1061 ЦК України, ст.10,23 Закону України «Про кредитні спілки»

Outcome: approved