Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФГ «Золоте поле ІІ» про стягнення грошових коштів. На обґрунтування позову вказано, що позивач є власником земельної ділянки, площею 2,3651 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Хмельницької області (кадастровий номер земельної ділянки 6820988600:04:017:0008), що підтверджується Інформаційною довідкою від 21.03.2023 № 326396774. 01.02.2007 позивач уклав з відповідачем договір оренди землі (змінений Додатковою угодою від 29.12.2015), який у подальшому було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.05.2022 у справі № 671/293/21, залишеного в частині розірвання договору в силі Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.12.2022. Також зазначеними судовими рішеннями з відповідача було вирішено питання щодо стягнення заборгованості з орендної плати за 2019-2020 роки. Однак, протягом усього часу судового розгляду відповідач також не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою позивача. Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення Договору (до спливу строку дії Договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі. Такий висновок було зроблено Верховним судом у постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 (абз. 2 п. 9.20). Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 01.02.2007 розмір орендної плати становив 5572,15 грн. згідно з п. 10 цього договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, що узгоджується з положеннями ст. 21 ЗУ «Про оренду землі». Таким чином, за 2021 рік розмір орендної плати становив: 5572,15 + 3817,76 = 9389,91 грн. Отже, за період з 01.01.2022 до 07.12.2022 розмір орендної плати становив: 11887,93/365*341= 11106,26 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за період з 01.01.2021 до 08.12.2022: 9389,91 + 11106,26 = 20496,17 грн (двадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 17 копійок). Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про сплату заборгованості під час телефонних розмов, 03.02.2023 представником позивача було скеровано листа з вимогами сплати заборгованості. Зазначений лист відповідно до даних з сайту «ukrposhta.ua» відповідачем було отримано 16.02.2023 (з невідомих причин повідомлення про вручення позивачеві не надійшло). Але і зараз сума заборгованості відповідачем не сплачена. Отже, відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 до 07.12.2022 в розмірі 20496,17 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь з урахуванням індексу інфляції в сумі 454,22 грн, а також 3% річних від суми заборгованості, що становить 198,78 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що нарахування сум орендної плати здійснено за період з 01.01.2021 по 07.12.2022, тобто до моменту набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору оренди, з урахуванням індексації орендної плати за вказаний період відповідно до умов договору. Інфляційні втрати розраховано з 08.12.2022, тобто з наступного дня після розірвання договору по 28.02.2023, а 3% річних за період з 08.12.2022 по 04.04.2023. Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явився повторно,відзив не надав, а тому судом, за згодою представника позивача, на підставі ч. 4 ст. 233, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішено справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлено заочне рішення). Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки, площею 2,3651 га, що розташована на території Чернявської сільської ради Хмельницької області (кадастровий номер земельної ділянки 6820988600:04:017:0008), що підтверджується Інформаційною довідкою від 21.03.2023 № 326396774. 01.02.2007 позивач уклав з відповідачем договір оренди вказаної земельної ділянки, який був змінений Додатковою угодою від 29.12.2015, строком на 10 років. Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 01.02.2007 розмір орендної плати становив 5572,15 грн. згідно з п. 10 цього договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.05.2022 у справі № 671/293/21 договір оренди землі, укладений 01 лютого 2007 року між [PERSON] та Фермерським господарством "Золоте Поле ІІ", зареєстрований 09.11.2007 року, із змінами, внесеними згідно додаткової угоди № 61 від 29 грудня 2015 року, розірвано. Стягнуто з Фермерського господарства "Золоте Поле ІІ" на користь [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 11444 гривні 30 копійок за 2019-2020 роки, а також пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 78565 гривень 20 копійок. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.12.2022 рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2022року в частині стягнення орендної плати скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове судове рішення, в частині стягнення пені та судових витрат змінити. В позові [PERSON] до Фермерського господарства «Золоте Поле ІІ» про стягнення 11144 гривень 30 копійок орендної плати відмовлено. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами факт існування заборгованості відповідача по орендній платі за період з 01.01.2021 по 07.12.2022. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення орендної плати оскільки відповідач не виконав умов договору оренди в частині внесення орендної плати суми орендної плати за 2021-2022 роки підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі, визначеному договором, що з урахуванням індексації становить 20496,17 грн, з них: за 2021 рік 5572,15 + 3817,76 = 9389,91 грн, за період з 01.01.2022 до 07.12.2022 - 5572,15+6315,78=11106,26 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування З % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, № 464/3790/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц, від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц. Таким чином, позивач вправі вимагати від відповідача сплати суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від суми заборгованості. За розрахунком позивача інфляційні втрати з 08.12.2022 по 28.02.2023 склали 454,22 грн, а 3% річних за період з 08.12.2022 по 04.04.2023 склали 198,78 грн. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved