Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» де просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.06.2021 року, реєстраційний номер 139722, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 14223 грн. В обґрунтуванні позовної заяви вказав, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №139722 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 14223 грн. 13.01.2022 року державним виконавцем Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68146264 з примусового виконання вказаного виконавчого напису від 11.06.2021 року, реєстраційний номер 139722, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., а також 17.01.2022 року постанову про арешт коштів боржника, про арешт майна транспортного засобу та його розшук. Вважає, що означений виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства та не підлягає виконанню так, як виконавчий напис було вчинено без підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, а також позивача не повідомляли про зміну кредитора у зобов`язанні. Разом з позовною заявою [PERSON] до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого від 11.06.2021 року, реєстраційний номер 139722, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 31.05.2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області постановлено ухвалу якою відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. 07.07.2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області постановлено ухвалу якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.08.2023 року до суду надійшла заява представника відповідача, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає, прохає розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача та прохає повернути позивачу 50 відсотків сплачених коштів судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач до суду свого представника не направив, однак направив заяву про визнання позову, де вказав про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час місце та день розгляду справи належним чином був повідомлений. Третя особа - Луганський відділ державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до суду свого представника не направив, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином був повідомлений. Враховуючи наявні клопотання, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис №139722 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250521-Фк від 25 травня 2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 181022020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору факторингу №408/К від 27 квітня 2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №006-12200-061113 від 06 листопада 2013 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. Сума яка підлягає до стягнення становить: 14223 грн, з яких 7808,50 грн заборгованість за тілом кредиту; 2614,50 грн. заборгованість за відсотками та комісією; 3750,00 заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. 13.01.2022 року державним виконавцем Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68146264 з примусового виконання вказаного виконавчого напису від 11.06.2021 року, реєстраційний номер 139722, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-887цс17з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5\~(далі\~Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №006-12200-061113 від 06 листопада 2013 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально. Матеріали справи не містять копії нотаріального посвідченого договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, на підтвердження наявності заборгованості та її розміру. Відсутні будь-які документи з яких би вбачалося, що з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло не більше трьох років до звернення з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Відсутні відомості щодо направлення боржнику повідомлення (письмової вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису) на підтвердження безспірності заборгованості. Також матеріали справи не містять документів про направлення боржнику повідомлень про зміну стягувача. З викладених обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved