Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позиція позивача 12.06.2023 представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Панченко Д.Ю. звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ТОВ «Файна готівка» та відповідачем кредитного договору № 195281 від 20.02.2020 [PERSON] отримала позику. 04.09.2020 на підставі договору відступлення права вимоги № 20200904-2 від 04.09.2020 від ТОВ «Файна готівка» до ТОВ «ФК «ЦФР»» перейшло право вимоги до боржника. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР»» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20211229, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, у тому числі і відповідачки [PERSON] за вищевказаним договором позики. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим має заборгованість у загальному розмірі: 38 284,80 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 29 428,00 грн., заборгованості за відсотками 8 856,80 грн.. Таким чином просять стягнути із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості в загальному розмірі 38 284,80 грн. за кредитним договором № 195281 від 20.02.2020, а також судові витрати із суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 2684,00 грн. Позиція відповідача 03.07.2023 представник відповідача Бучинська О.Б. надіслала на електронну адресу відзив на позовну заяву яким сторона відповідача позовні вимоги вважає необгрунтованими з огляду на наступне: - до суду не було надано доказів зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки від кредитодавця; - не надано розрахунку заборгованості станом на дату відступлення права вимоги ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «ФК «ЦФР»»; -не надано реєстру боржників за договором відступлення права вимоги від ТОВ «файна готівка» та ТОВ «ФК ЦФР» з підписати посадових осіб ТОВ «Файна готівка» та печатками організації. Також у відзиві зазначає, що позивач не є кредитором за спірним кредитним зобов`язанням оскільки не надав ні суду ні відповідачу жодного підтвердного документу, який надає йому право звертатись до суду з позовом про стягнення заборгованості. До того ж ТОВ «ФК «ЄАПБ» не був уповноважений відповідно до чинного законодавства, як колекторська компанія для врегулювання простроченої заборгованості та не має законних прав врегульовувати прострочену заборгованість за кредитними договорами ТОВ «Файна готівка». Відомості про укладені договори позивача регулятору НБУ не подавалися (а.с. 71-78). Також представник відповідача заявила клопотання, яким просила виключити з реєстру боржників за кредитними договорами, з-поміж доказів у цивільній справі, оскільки наданий для огляду реєстр заборгованості в якому під № 397 містяться відомості про відповідача [PERSON] викликає сумніви, оскільки ПІБ Відповідача там розмішена з викривленням тексту, що є неможливим при скануванні оригіналу документу. Також документ без зазначення печатки та підпису первісного кредитора не значиться, відтак вважає, що цей документ викликає сумнів з приводу його достовірності (а.с. 65-67). 11.07.2023 судом було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано документи, про які клопотала представник відповідача (а.с. 102). Судовий розгляд Представник позивача Маглич І.С. до судового засідання не з`явився. Надіслав на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої просить судові засідання проводити у відсутність представника позивача, на підставі наявних доказів, а позов просив задовольнити (а.с. 110). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились. Надіслали на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої просили розгляд справи проводити у відсутність відповідачки та її представника, а у задоволені позову відмовити в повному обсязі (а.с. 58-59). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Оцінка та висновки суду Дослідивши письмові позицію сторони позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наведені в ній позивачем докази на обґрунтування заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Так, 20.02.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Файна готівка» було укладено кредитний договір № 195281 (а.с. 10-13). Заявою від 20.02.2020 [PERSON] просить перерахувати кредитні кошти за договором на її платіжну карту № [NUMBER] . Своїм підписом вона підтверджує, що картка належить їй (а.с. 14). У пам`ятці клієнта 20.02.2020 [PERSON] розписалась про те, що ознайомлена, що штрафні санкції, у разі, якщо платіж за погашення кредиту не надійде, або надійне не в повному обсязі в дату погашення, їй будуть продовжувати нараховуватись проценти за користування кредитом (а.с. 15). Також своїм підписом [PERSON] розписалась про те, що ознайомлена із графіком плтежів від 20.02.2020 (а.с. 16). 04.09.2020 на підставі договору факторингу № 20200904-2 від ТОВ «Файна готівка» до ТОВ «ФК «ЦФР»» перейшло право вимоги до боржників (а.с. 22-23). 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229 , у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР»» передала ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла належні ТОВ «ФК «ЦФР»» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с. 24-25). Витягом з реєстру боржників (а.с. 119 зв.) вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняла належні ТОВ «ФК «ЦФР»» права грошової вимоги до [PERSON] . Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 29). Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи заперечення сторони відповідача, суд зауважує, що позиція заперечення відповідача базується на судженнях щодо доказів наданих стороною позивача, однак вони спростовуються доказами отриманими за клопотання представника відповідача (а.с. 114-130). Крім того, зауваження щодо додатків до позовної заяви свідчать про бажання відповідачки уникнути виконання своїх фінансових зобов`язань. У свою чергу, відповідачка не заперечує той факт, що зверталася до кредитора, підписувала договір та отримувала кошти та не спростовує ту обставину, що у позивача наявні копії паспорту та пенсійного посвідчення відповідачки. Не заперечується обставина того, що підпис у документах належить саме відповідачці. Важливо пам`ятати, що гроші, які були отримані у банку, мають бути повернуті відповідно до умов угоди, і невиконання цих зобов`язань може мати негативні наслідки не лише для індивідуальних клієнтів, але й для загальної фінансової стабільності. По-перше, невиконання фінансових зобов`язань може стати поганим прикладом для інших осіб, які можуть намагатися уникнути відповідальності в подібних ситуаціях. Це може порушити довіру в бізнесових відносинах та загрожувати фінансовій дисципліні загалом. По-друге, вкладники, які розмістили свої кошти на депозити в цьому банку, можуть стикнутися з втратою своїх заощаджень, якщо банк не може виконати свої фінансові зобов`язання. Це може порушити стабільність фінансового сектору та вплинути на загальну фінансову ситуацію в країні. Отже, виконання фінансових зобов`язань є важливим елементом підтримки фінансової стабільності та довіри в галузі банківських послуг. Намагатися уникнути відповідальності може мати серйозні наслідки для всієї економіки та фінансового сектору країни, тому важливо дотримуватися умов угоди і виконувати фінансові зобов`язання. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, позицію сторони відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 38 284,80 грн. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 36) ця компанія має право надавати такі фінансові послуги, як факторинг. Представник відповідачки вказує на те, що позивач не має законних прав для врегулювання простроченої заборгованості за кредитними договорами і не мав відповідних повноважень відповідно до чинного законодавства для здійснення колекторської діяльності.На противагу зазначеному представником позивача надано документи, які підтверджують їх повноваження на надання таких фінансових послуг, як «факторинг» (відступлення прав вимоги). Згадки про колекторську діяльність містяться лише в судженнях представника відповідачки. До того згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 39 зв.) основним видом економічної дітності ТОВ «ФК «ЦФР» являється «інші види кредитування». Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти в ТОВ «Файна готівка». Пізніше право вимоги від ТОВ «Файна готівка» перейшло до позивача, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач в свою чергу виконав вимоги, передбачені законом, та повідомив відповідача про передачу права вимоги у встановлений законом строк. Проте відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 2684,00 грн (а.с. 1), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору. Згідно ч.ч.1-3, 5ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved