Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на на утримання доньки, яка продовжує навчання, у якому зазначила, що 3 грудня 2001 року вона зустрічалася з [PERSON] , від якого [INFO] народила доньку [PERSON] . [PERSON] у добровільному порядку визнав себе батьком [PERSON] . На теперішній час дитина знаходиться на її утриманні. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області у справі N° 2-621/2006 від 15.09.2006 року було стягнуто аліменти на її користь на утримання [PERSON] в розмірі частини заробітку/доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.12.2006 року судом було зменшено розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наразі її донька навчається на 2 курсі денної форми здобуття вищої освіти, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти ХНЕУ ім. Семена Кузнеця, строк навчання в закладі освіти до 30.06.2026 року. Зі своїх доходів вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Просить суд стягнути з відповідача на користь дочки [PERSON] аліменти на час навчання у розмірі 3000 грн, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягненням нею 23 років. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 18 серпня 2023 року відкрите спрощене провадження, залучена у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви із проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, третя особа позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи відповідач неодноразово сповіщався належним чином відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства. Будь-яких відомостей про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи відповідач суду не подавав. Суд, врахувавши позицію позивача, той факт, що відповідач, будучи належним чином неодноразово викликаним у судове засідання, без поважних причин до суду не з`явився, вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності сторін за матеріалами, наданими позивачем на підтвердження своїх доводів та заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає установленими у судовому провадженні наступні обставини. Третя особа [PERSON] , [INFO] , є дочкою позивача [PERSON] , [INFO] , та відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області у справі від 15.09.2006 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9-10). Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області у справі від 21.12.2006 року зменшено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітної плати (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.11). Згідно довідки Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця № 806/2023 від 17 липня 2023 року, [PERSON] навчається на другому курсі денної форми здобуття вищої освіти, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, у групі 6.04.051.020.22.1 факультету інформаційних технологій, спеціальність 051 «Економіка». Зарахована до закладу вищої освіти 05.09.2022 року за наказом 794/13-С від 05.09.2022 року на навчання за державним замовленням. Строк навчання в закладі освіти до 30.06.2026 року (а.с.7). Відповідно до статті 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникає за наявності сукупності юридичних фактів: 1) кровне споріднення (незалежно від добровільного чи судового встановлення батьківства) чи наявність родинних відносин (усиновлення) між батьками та дитиною; 2) продовження навчання повнолітньою дитиною; 3) потреба дитини у матеріальній допомозі; 4) можливість батьків надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, визначаючи розмір аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності передбачає, що учасники справи, якщо вони прагнуть отримати сприятливе рішення для себе чи осіб, на захист прав яких пред`явлений позов, зобов`язані повідомити всі суттєві для справи юридичні факти, пред`явити докази, здійснити інші процесуальні дії, що мають переконати суд у правоті цієї сторони. Сутність принципу змагальності полягає у тому, що кожна зі сторін пред`являє свої докази - позивач в обґрунтування своїх вимог, відповідач - в обґрунтування заперечень щодо них чи визнання вимог, а суд аналізує їх та робить свої висновки. Цей принцип передбачає реальне покладення обов`язку з доказування обставин, що мають значення для справи, на сторін. А у випадку невиконання цього обов`язку чи у випадку неактивності у процесі, сторона може зазнати негативні наслідки у вигляді несприятливого для неї рішення. Проаналізувавши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що крім наявності фактів кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] , навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі, жодні обставини, обов`язок з`ясування яких визначений у статті 182 СК України, стороною позивача суду не доведені. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності матеріальної потреби у зв`язку із навчанням повнолітньої [PERSON] , наявність можливості у відповідача [PERSON] таку матеріальну допомогу надавати, можливість або відсутність такої можливості надання утримання другим із батьків, тобто самої позивачки. У такому випадку суд позбавлений можливості зробити висновок про наявність у [PERSON] права на утримання від відповідача, встановленого главою 16 СК України. За таких умов у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed