Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" м.Київ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 67429 гривень 55 коп., вказуючи на те, що 15 жовтня 2020 року відповідач уклав із Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (після державної реєстрації - Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК") договір за яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 13.03.2023 р. утворилася заборгованість в сумі 67429 грн. 55 коп., з яких: 55140,15 грн. - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 12289,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 67429 грн. 55 коп., а також судові витрати у розмірі 2684 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, але у наданій суду заяві просять справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи через оголошення на вебпорталі судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 15 жовтня 2020 року [PERSON] уклав із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (після державної реєстрації - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") договір, згідно якого банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався проводити погашення заборгованості за Кредитом на умовах, передбачених Договором. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та Банком Договір, що підтверджено підписом у заяві. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої договірні зобов`язання належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 13.03.2023 р. утворилася заборгованість в сумі 67429 грн. 55 коп., з яких: 55140,15 грн. - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 12289,40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Відповідно до ст.ст.526, 530, 610, 625, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України по договору позики одна сторона передає другій стороні у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Разом з тим, статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" м.Київ є обгрунтованими й підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при подачі заяви судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved