Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 24.10.2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №381. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~позивач зазначив,\~що 24.10.2020 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано в Саксаганському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 24.10.2020 складено відповідний актовий запис № 381. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після укладання шлюбу дружина [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». За час шлюбу подружжя дітей не має. Майновий спір наразі не розглядається. З січня місяця 2022 року стосунки подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, зникло почуття любові. Подружжя має різні погляди на життя. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, майже півтора роки не проживають як подружжя. Спільного побуту не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Тож фактично сім`я припинила своє існування. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивач не має. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, тому вважає за необхідне розірвати, їх з відповідачем, шлюб. Крім того, позивач на даний час будує нові стосунки (відносини), тож відсутні підстави для застосування заходів примирення, як це передбачено ст. 111 СК України. Також, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Також будувати нові міцні стосунки. Згоди на розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач не надає. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року. згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч.ч.3.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позов задовольнити. У судове засідання відповідачка не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовну заяву задовольнити, що судом розцінено як визнання позову. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved