Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ м.Києва, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №1994 та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та суми понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 25 липня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 20 січня 2020 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше проживання та збереження сім`ї неможливе та суперечить її правам та інтересам. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311331356218, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї була повторно направлена на адресу відповідача та отримана 27 лютого 2023 року, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №0311331762305. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1994, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 липня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії [NUMBER] від 30 серпня 2019 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що Починаючи з 20 січня 2020 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше проживання та збереження сім`ї неможливе та суперечить її правам та інтересам. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи позивачем додано такі докази: - попередній розрахунок суми судових витрат; - копію договору про надання правової/професійної правничої допомоги від 03 лютого 2022 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Мацко М.А.; - копію додатку №1 до договору про надання правової/професійної правничої допомоги від 03 лютого 2022 року; - копію акту №1 прийнятих-виконаних робіт/наданихпослугдог згідно довору про надання правової допомоги від 03 лютого 2023 року, відповідно до якого сторони встановили, що загальна вартість наданих послуг/виконаних робіт станом на день укладення даного акту становить 4000 грн; - копію квитанції до прибуткового касового ордера №15/02 від 15 лютого 2022 року на суму 4000 грн. Відповідач своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався, хоча положеннями п.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності відповідних витрат покладено саме на нього. Враховуючи викладене, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4992,40 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 992,40 грн та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 4000 грн).

Outcome: approved