Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 68809,38 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.10.2022 відповідач здійснив незаконну порубку дерев в захисних лісових насадженнях в кварталі №15 виділу №124,141 км. перегону Кільчень Перещепине, Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначені дерева породи «Ясень» перебували на балансі структурного підрозділу «Дніпровська дистанція захисних лісових насаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Вироком суду від 30.01.2023 відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В результаті незаконної порубки дерев позивачу спричинено матеріальний збиток у сумі 68809,38 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2023 у справі №183/8180/22, [PERSON] визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили 02.03.2023. При розгляді вказаного кримінального провадження встановлено, що 01 листопада 2022 року в період часу з 07 години 30 хвилин до 15 години 30 хвилин [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, використовуючи фізичну допомогу [PERSON] та [PERSON] , яким не повідомив про свій злочинний умисел та які не розуміли протиправність дій останнього, перебуваючи в кварталі №15 виділу №124, 141 км перегону Кільчень-Перещепине, Новомосковського району, Дніпропетровської області, діючи всупереч вимогам Закону, тобто не маючи права здійснювати порубку дерев, незаконно, з корисливих мотивів, порушуючи встановлений законом порядок охорони, раціонального використання лісових насаджень, без спеціального на те дозволу, в порушення статті 69 Лісового кодексу України, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом, не маючи відповідного документа - лісорубного квитка або ордеру, виданого уповноваженим органом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь заготовлених ним засобів вчинення злочину, а саме бензопили «START PRO» модель «SCS-5000H» та господарчої сокири з дерев`яною ручкою, здійснив незаконну порубку дерев у вказаній захисній лісовій зоні, шляхом відокремлення їх стовбурів від коріння, які в подальшому планував використати для власних потреб.\~\~\~\~\~\~\~ Внаслідок протиправних дій [PERSON] вчинено незаконну порубку дерев, а саме відокремлено стовбури 6 сироростучих дерев породи «Ясен» від кореня до ступеня припинення росту у захисній лісовій зоні кварталу №15 виділу №124,\~\~\~\~\~\~\~ 141 км перегону Кільчень-Перещепине в Новомосковському районі Дніпропетровської області, які обліковуються на балансі структурного підрозділу «Дніпровська дистанція захисних лісових насаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» під інвентарним номером 3160201000067. В результаті злочинних дій [PERSON] які виразилися в незаконній порубці сироростучих дерев у захисній лісовій зоні, державі, в особі структурного підрозділу «Дніпровська дистанція захисних лісових насаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» заподіяно матеріальну істотну шкоду в сумі 68 789 гривень 42 копійки. У правовідносинах, що склались між сторонами має місце заподіяння шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням (злочином). Відповідно до положень ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов, представником ПАТ «Укрзалізниця» не заявлявся. Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії бездіяльність та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Неправомірність дій і вина відповідача в заподіянні шкоди позивачу доведена вироком суду, який набрав законної сили. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2023 у справі №183/8180/22, а також повідомлення про підозру [PERSON] (а.с.7-8,10-12), загальний розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 68789,42 грн. Отже, як вбачається з матеріалів справи у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що виразились у незаконному заволодінні майном, позивачу спричинена шкода, розмір якої встановлений вироком суду, між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того наявна вина відповідача, а тому завдана шкода в розмірі 68789,42 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди у розмірі 68809,38 грн. На підтвердження цієї суми надано розрахунок шкоди, заподіяної лісу від 03.11.2022 (а.с.6), проте вказаний розрахунок не містить відомостей про дату заподіяння шкоди, особу, яка спричинила таку шкоду, а\~ також суперечить встановленій вироком суду сумі заподіяної матеріальної шкоди. Зазначений розрахунок не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, а тому не приймається судом. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 68789,42 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2684 грн.

Outcome: partial