Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа. Ухвалою суду від 14.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 08.09.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У позовній заяві позивач посилається на те, що 21.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15604/112/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 125 000 грн., зі сплатою 37,8% річних за користування кредитом та терміном повернення до 20.12.2024 року включно. У зв`язку з тим, що відповідач була ознайомлена та прийняла усі умови договору, зобов`язувалась їх виконувати, проте не виконує свої зобов`язання, що призвело до порушення прав позивача, станом на 01.02.2023 р. загальна заборгованість по кредиту становить 131 937,39 грн., з яких 117 640,16 грн. - заборгованість за кредитом, 14 297,23 грн. - заборгованість за процентами, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. До суду направлено електронною поштою заяву, із зазначенням, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує, просить розглянути справу без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15604/112/2021, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 125 000 грн. зі сплатою 37,8% річних за користування кредитом та терміном повернення до 20.12.2024 року включно. Отримання [PERSON] зазначених коштів підтверджується меморіальним ордером № 774994 від 21.12.2021 року та випискою по особовим рахункам. Разом з тим, відповідач не виконує свої зобов`язання за умовами укладеного договору. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути банку кредит/кредити у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором і додатковими договорами. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою, згідно додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Крім цього, згідно положень п.п. 3.6. кредитного договору - позичальник сплачує проценти щомісячно до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховано проценти. На виконання вимог п. 2.4 кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу кредиту та процентах, банк скерував позичальнику цінним листом лист - вимогу про дострокове виконання зобов`язання за вих.№ 2116/0-07 від 11.11.2022 р., однак вона залишилась без відповідного реагування зі сторони позичальника. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі з огляду на наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Відповідач отримала кредит у визначеному договором розмірі. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачу позовної заяви та розгляду справи умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування відповідачем не повертаються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 549 визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно положень ст. 615 у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] , не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Таким чином, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на станом на 01.02.2023 р. загальна заборгованість по кредиту становить 131 937,39 грн., з яких 117 640,16 грн. - заборгованість за кредитом, 14 297,23 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується відповідними наданими розрахунками. З урахуванням викладеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 131 937,39 грн. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2 684 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved