Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Солом`янського районного суду міста Києва, надійшла цивільна справа за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Ткаченко М.М. який діє на підставі довіреності від 06 грудня 2021 року, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за заборгованості за Договором позики, в якій просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за Договором позики № 3273157 в сумі 23480 грн. 20 коп., з яких: - 7600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15880,20 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 06096-10/2020 в сумі 5100 грн. 00 коп., з яких: - 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути 28580 грн. 20 коп.; а також понесені судові витрати. На обґрунтування позову представник зазначає, що 14 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 3273157. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до даного Реєстру боржників №1 від 14.06.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23480,20 грн., з яких: 7600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15880 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 3273157 в розмірі 23480,20 грн. Представник позивача вказує, що відповідач неналежним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 23480,20 грн., через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Окрім того, позивач вказує, що 17 жовтня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06096-10/2020. 21 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до даного договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5100,00 грн., з яких: 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3600,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а сама з 21.05.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 06096-10/2020 в розмірі 5100,00 грн. Представник позивача також вказує, що відповідач неналежним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього також існує заборгованість в загальному розмірі 5100,00 грн., через що позивач також вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні (а.с.73). Представник позивача Ткаченко М.М.. у судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині позовної заяви в п.4, представник позивача просить розглянути справу за відсутності представника позивача; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (з.б.а.с.6). Окрім того, до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від представника Дяченко А.В., яка діє на підставі довіреності від 04.01.2023 року (а.с.83), надійшло клопотання, в якому представник просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.81-82). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а саме ухвали про відкриття провадження та судових повісток, на електронну пошту відповідача: [INFO] (а.с.75). Також належне сповіщення відповідачки здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.79). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов суду не направлено. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 14 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 3273157. Даний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором: [NUMBER], та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.14-15,16). Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників № 1 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с.17). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №5 від 14.06.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23480,20 грн., з яких: 7600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15880 грн. 20 коп. сума заборгованості за відсотками. (а.с.18). Відповідно до копії Повідомлення №480772-1 від 21.06.2021 року адресованого відповідачу [PERSON] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» було повідомлено про відступлення права вимоги за договором позики № 3273157 від 14 листопада 2020 року (а.с.19). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3273157 від 14 листопада 2020 року за період з 14.06.2021 року по 31.08.2022 року, сума заборгованості складає 23480 грн. 20 коп., яка станом на 31.08.2022 року не погашена (а.с.20). Згідно з умовами договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавчеці таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с.7-13). Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, надану йому суму позики в строки, передбачені умовами договору позики не повернув. Після відступлення права вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 23480 грн. 20 коп. Також судом встановлено, що 17 жовтня 2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06096-10/2020. Даний договір підписаний електронним підписом: [NUMBER], та копія якого міститься в матеріалах справи, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.26-27). 21 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.30-31). Даний факт також підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року (а.с.32). Відповідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 5100,00 грн., з яких: 1500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3600,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.33). Відповідно до копії Повідомлення №004769631-1 від 28.05.2021 року адресованого відповідачу [PERSON] , ТОВ «ФК «ЄАПБ» було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 06096-10/2020 від 17 жовтня 2020 року (а.с.34). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 06096-10/2020 від 17 жовтня 2020 року за період з 21.05.2021 року по 31.08.2022 року, сума заборгованості складає 5100,00 грн., яка станом на 31.08.2022 року не погашена (а.с.35). Згідно з умовами кредитного договору, п.1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.1. сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.26). Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, надану йому суму позики в строки, передбачені умовами договору позики не повернув. Після відступлення права вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості, ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Отже, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 5100,00 грн. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір грошової позички та кредиту, їх грошову одиницю, в якій надано позику та кредит, відсотки, строки та умови, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання вищевказаних договорів за допомогою електронного підпису. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 статті 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики № 3273157 від 14 листопада 2020 в сумі 23480 грн. 20 коп. та за Кредитним договором № 06096-10/2020 від 17 жовтня 2020 року в сумі 5100 грн. 00 коп. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатив судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп. (а.с.2), а тому, оскільки позов задоволено у повному обсязі, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved