Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ільяшенка А.В. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати недійсним від дня реєстрації шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 квітня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом № 92. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що приблизно наприкінці 2020 року позивач, який є громадянином Канади у соціальній мережі Facebook.com познайомився із [PERSON] . В подальшому, між позивачем та відповідачкою зав`язалось листування у месенджерах. На думку позивача, у відповідачки до нього виникла взаємна симпатія, у зв`язку із чим позивач та відповідачка домовились створити сім`ю та укласти шлюб. На момент виникнення такої домовленості позивач та відповідач особисто не зустрічались, позивач постійно проживав на території Канади, а відповідач - на території України. 05.04.2021р. позивач прибув до України для укладення шлюбу з відповідачкою. 09.04.2021р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, складено відповідний актовий запис № 92 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 14.04.2021р. позивач повернувся до Канади, в свою чергу відповідачка залишилась в Україні з метою підготовки документів та візи для подальшого виїзду в Канаду. Після отримання запрошення та оформлення візи, починаючи приблизно з травня 2021р. взаємовідносини між позивачем та відповідачкою різко погіршилось, відповідачка не проявляла зацікавленості у спілкуванні. 07.07.2021р. відповідачка прибула до Канади, після чого не була зацікавлена у облаштуванні спільного побуту, спілкуванні та проведенні часу разом. Проживши за адресою помешкання позивача деякий нетривалий час, відповідачка змінила місце проживання та повідомила про небажання подальшого спілкування та проживання подружжям. При цьому, сімейні стосунки між сторонами ні в момент перебування позивача в Україні упродовж 09.04.2021р. - 14.04.2021р., ні в подальшому не виникли, бажання вести спільний побут та мати спільні права та обов`язки у відповідачки було відсутнє. Спільна власність під час перебування у шлюбі позивачем та відповідачкою не набувалась. У шлюбі не народжено дітей. Таким чином, позивач будучи введеним в оману стосовно серйозності намірів відповідачки щодо укладення шлюбу, подальшого проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, уклав шлюб з відповідачкою. Разом з тим, одразу після отримання відповідачкою всіх необхідних дозволів та прибуття до Канади, остання завершила спілкування з позивачем, при цьому, подальших дій, спрямованих на проживання сім`єю не вчинила, проживала окремо. З вказаного вбачається, що відповідачка не мала наміру створювати сім`ю та набувати прав та обов`язків подружжя, юридичний факт укладення шлюбу був необхідний лише з метою виїзду до Канади та подальшого проживання на її території. У зв`язку з наведеними обставинами просить визнати такий шлюб недійсним. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини вказані у позовній заяві та просив суд його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду 01.09.2023р. надіслала відзив на позовну заяву, в якому підтвердила викладені у позові обставини. Зазначила про фіктивність шлюбу з моменту його укладення з позивачем, оскільки вона не мала наміру створити сім`ю, вони з позивачем ніколи разом не проживали, шлюбних стосунків не мали, укладення шлюбу їй було необхідне для переїзду до Канади та отримання права на постійне проживання в якості члена родини громадянина Канади, а тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі та провести розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з відповідними заявами та клопотаннями не звертався, пояснення по справі до суду не надавав. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся позивача, відповідачки та третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши наданий відповідачкою відзив на позовну заяву, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вказаних обставин судом не встановлено, отже суд дійшов висновку про можливість вирішення справи у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року між [PERSON] , громадянином Канади, уродженцем Бухаресту, Румунія та [PERSON] , громадянкою України, уродженкою смт Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.04.2021р. (а.с. 17). Матеріалами справи підтверджується, що позивач являється громадянином Канади та проживає в Канаді, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-16) Відповідачка є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9, 31-32). Сторони зазначають, що даний шлюб було укладено ними без наміру створити сім`ю, оскільки вони разом ніколи разом не проживали, сумісного господарства не вели, спільний побут також у них відсутній, дітей у шлюбі не народжено. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частиною другою статті 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Статтею 38 вказаного Кодексу зазначається, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 40 Сімейного Кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Таким чином, питання щодо визнання недійсності шлюбу в даному випадку може бути вирішено виключно в судовому порядку. У судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що, укладаючи шлюб, сторони фактично не мали наміру створити сім`ю та набути права та обов`язки подружжя. З моменту реєстрації шлюбу сторони не проживали разом, спільного господарства не вели, спільного сімейного бюджету не мали, спільно набуте майно у них відсутнє, спільних дітей немає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вказані обставини, а також той факт, що відповідачка повністю визнала позовні вимоги, суд приходить до висновку про те, що між сторонами був укладений шлюб без наміру створити сім`ю та набуття прав та обов`язків подружжя, а тому він є фіктивним, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 40 СК України з часу його укладення (ст. 44 СК України), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно копії наказу «Про відділи державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), відділ ДРАЦС, який здійснював реєстрацію шлюбу сторін, реорганізовано та перейменовано на Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню на його користь з боку відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved