Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. 08.12.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить виключити з актового запису № 245, складеного 31.03.2017 Лівобережним районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Маріуполь, Донецької області, відомості про батька: громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, шо протягом 2015-2020 позивач проживав у м.Маріуполь Донецької області спільно з відповідачкою, в шлюбі сторони не перебували. [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON] . Позивач вважав себе батьком дитини, а тому 20.08.2019 подав заяву до органів ДРАЦС про визнання батьківства, а відповідач підтвердила батьківство позивача. В результаті чого позивача було записано батьком дитини [PERSON] на підставі ст.126 СК України. В подальшому відносини з відповідачем погіршились та під час чергової сварки відповідач повідомила, що позивач не є батьком дитини - [PERSON] та навела ряд аргументів. В подальшому, мешкаючи як внутрішньо переміщена особа в м. Шпола, неодноразово позивач вказувала про відсутність кровного споріднення позивача з дитиною в присутності інших осіб. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.12.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач виконав вимоги ухвали у встановлений суддею строк, та ухвалою від 30.01.2023 було відкрито провадження у справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.03.2023 було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. На вирішення експертизи було поставлене питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? Проведення експертизи доручено судовому експерту Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України (04119, вул. Сім`ї Хохлових, 5, м. Київ). Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] з`явитися за викликом до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України та надати для відбору біологічні зразки для генетичного дослідження. Також роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. 11.05.2023 до суду надійшло клопотання експерта, в якому він вказав, що відповідно до ст. 108 ЦПК України призначений судом експерт має одержати на проведення дослідження, пов`язаного з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, відповідний дозвіл суду. Просив забезпечити явку учасників справи для виконання експертизи. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 клопотання експерта було задоволено. Надано експерту дозвіл на повне або часткове знищенням об`єктів судову молекулярно-генетичної експертизи. Вирішено проінформувати [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] про необхідність прибуття до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України за адресою: (04119, вул. Сім`ї Хохлових, 5, м. Київ) 08.06.2023 до 15 год 00 хв. 13.07.2023 на адресу суду надійшло клопотання, в якому експертом Київського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України було повідомлено про те, що 08.06.2023 [PERSON] та дитина [PERSON] для відбору зразків до експертної установи не з`явилися. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 було поновлене провадження по цивільній справі. 07.08.2023 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.03.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 20.08.2019, [PERSON] народилася [INFO] . Батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до актового запису про народження №245 від 31.03.2017, зробленого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилася [PERSON] в м.Маріуполь, Донецька область, Україна. Відомості про батька - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Відомості про батька записані у відповідності до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с.8). За змістом довідки, виданої Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 23.11.2022 №27/07-17 [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.9). В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що [PERSON] в їх присутності неодноразово вказувала, що в період 2017 року [PERSON] проживала не лише з [PERSON] , а й з іншим чоловіком, також що позивач не є батьком дитини [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Відповідно до абзацу 12 п.20 глави 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Вимогами ст.136 СК України передбачено, що 1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. 3. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. 4. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. 5. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. 6. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Як роз`яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду судпризначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з актового запису про народження, батьками вказані: мати [PERSON] , батько дитини записаний [PERSON] на підставі ст.126 СК України. [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі. Позивач у момент реєстрації батьком дитини [PERSON] позивач був впевнений в тому, що він її біологічний батько. Сумніви щодо батьківства у позивача виникли після погіршення відносин з відповідачкою. Разом із позовом позивач подав до суду клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи з метою визначення кровного споріднення з дитиною, яке суд задовольнив. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватися усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved