Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з позовом до [PERSON] , про конфіскацію земельної ділянки з кадастровим номером 0720880400:01:001:0909 площею 1,4615 га, яка знаходиться на території Мар`янівської селищної ради Луцького району. В позові\~зазначив,\~що [PERSON] ,\~яка є\~громадянкою російської\~федерації,\~на підставі\~рішення Горохівського\~районного суду\~від 25.02.2021\~року,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом набула\~право власності\~на земельну ділянку площею 1,4615 га розташовану на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, кадастровий номер 0720880400:01:001:0909 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №284822 від 23.02.2009 року) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому, 19.04.2021 року, зареєструвала право власності на вказані земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні відповідачем зазначеної земельної ділянки. Оскільки [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 19.04.2021 року по даний час) не відчужила її, а тому є підстави для їх конфіскації у власність держави. Ухвалою судді від 16.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.07.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позов не подала і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання відповідач була повідомлена належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Прокурор Гуслєв В.Ю. та представник ГУ Держгеокадастру у Волинській області в судове засідання не з`явилися, однак скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , яка мала тимчасову посвідку на постійне проживання серії [NUMBER] від 12.07.2006 року, є громадянкою російської федерації, на підставі рішення Горохівського районного суду від 25.02.2021 року, в порядку спадкування за заповітом, набула право власності на земельну ділянку площею 1,4615 га розташовану на території Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області, кадастровий номер 0720880400:01:001:0909 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №284822 від 23.02.2009 року) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8-9). 19.04.2021 року зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається із інформаційної довідки №324691042, сформованої 03.03.2023 року (а.с.7). Відповідно до інформації Мар`янівської селищної ради громадянка російської федерації [PERSON] на території Мар`янівської територіальної громади не зареєстрована та не проживає (а.с.17). Згідно інформації Червоноградської міської ради від 12.04.2023 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.19). Із відповіді Управління ДМС України у Волинській області від 20.03.2023 року вбачається, що [PERSON] не значиться на обліку Управління ДМС у Волинській області, з питань набуття громадянства України, оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон не зверталась (а.с.15). Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Волинській області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземною громадянкою [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, які відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 19.04.2021 року по даний час) не відчужила її, а тому є підстави для їх конфіскації у власність держави. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved