Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ», [PERSON] про визнання предметом іпотеки нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.06.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладений кредитний договір №2007/13-2.06/344, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 210 000 дол. США. Відповідач [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,85 % річних, здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 31.05.2017 року. Виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено іпотечним договором - реєстровий №3043, укладеним між банком та відповідачем [PERSON] . Іпотечний договір у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (реєстровий номер 93). Відповідно до п.1.1. договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно нежитлові будівлі кафе-бару, загальною площею 663,2 кв.м., розташовані по [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, позивач розпочав процедуру стягнення заборгованості, але для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, іпотекодавець зняв заборону на відчуження іпотечного майна, розділив предмет іпотеки на два приміщення та реалізував його, таким чином іпотека наразі скаладється з двох нежитлових будівель. Позивач вказує, що право власності, на нежитлову будівлю [ADDRESS] , загальною площею 167,7 кв.м відчужено 25.07.2022 року на користь [PERSON] , згідно акту приймання - передачі нерухомого майна, серія 1066, 1067 виданий 25.07.2022 року видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; право власності на нежитлову будівлю [ADDRESS] , загальною площею 498,5 кв.м., відчужено 25.07.2022 року на користь [PERSON] , згідно акту приймання - передачі нерухомого майна, серія 1066, 1067 виданий 25.07.2022 року видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Відповідно до уточненої позовної заяви, яка надійшла до суду 28 лютого 2023 року, позивач просить суд визнати предметом іпотеки, згідно іпотечного договору від 01.06.2007 року, укладеного між Акціонерно-Комерційний Банк Соціального Розвитку «Укрсоцбанк» (АТ«СЕНС БАНК») та [PERSON] , що є майновим поручителем за зобов`язанням [PERSON] , за договором кредиту №2007/13-2.06/344 від 01.06.2007 року, нерухоме майно: нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 164.7 за яким закріплена адреса [ADDRESS] , нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 498.5 за яким закріплена адреса [ADDRESS] ; визнати право іпотекодержателя Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», код ЄДРПОУ - 23494714 (вул. В. Васильківська, 100, м. Київ, 03150), згідно іпотечного договору від 01.06.2007 року, укладеного між Акціонерно-Комерційний Банк Соціального Розвитку «Укрсоцбанк» (АТ «СЕНС БАНК») та [PERSON] , що є майновим поручителем за зобов`язанням [PERSON] , за договором кредиту №2007/13-2.06/344 від 01.06.2007 року на нерухоме майно: нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 164.7 за яким закріплена адреса [ADDRESS] , нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа (кв.м): 498.5 за яким закріплена адреса [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи товариство повідомлено належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подало. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року за №5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» протокол №4/2019 від 15.10.2019 року затверджено Передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. 01.12.2022 Національний банк України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА-БАНК») на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Відповідний запис внесено на підставі повідомлення, про державну реєстрацію змін до Статуту Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» у зв`язку зі зміною найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» та приведенням деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України. Таким чином АТ «СЕНС БАНК» є правонаступником АТ «Альфа-Банк» в результаті зміни назви інші реквізити залишились без змін. Судом встановлено, що 01.06.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір №2007/13-2.06/344, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 210 000 дол. США, а [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,85 % річних, здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 31.05.2017 року. Виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено іпотечним договором від 01.06.2007 року, укладеним між АКБСР «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за №3043. Як вбачається із тексту договору сторонам роз`яснені його наслідки. Так, відповідно до п.1.1. договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно нежитлові будівлі кафе-бару, загальною площею 663,2 кв.м., розташовані по [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить на праві власності іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 4 іпотечного договору ПАТ «Укрсоцбанк» отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. 01.06.2007 року [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, у зв`язку з посвідченням іпотечного договору накладено заборону відчуження зазначеної в договорі нежилих будівель-бару, що знаходиться в буд. під номером [ADDRESS] , що належить [PERSON] до припинення дії іпотечного договору, зареєстровано в реєстрі за №93. Також судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/6783/15-ц від 20 вересня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 00039019) за договором про надання кредиту №2007/13-2.06/344 від 01.06.2007 року у загальному розмірі 121312, 44 дол. США - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно нежитлові будівлі кафе-бару, загальною площею 663,2 кв.м., розташовані по [ADDRESS] , шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення торгів на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. На час розгляду справи вказане рішення оскаржується в апеляційному порядку. Згідно інформаційної довідки № 296316108 на предмет іпотеки, який розташований за адресою: [ADDRESS] та по ідентифікаційному коду 2657300211 [PERSON] накладено арешт. Дата, час державної реєстрації: 11.06.2018 12:07:21. Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 56539393, виданий 06.06.2018, видавник: Другий Приморський ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області. 23.09.2020 року запис, про обтяження знято, [PERSON] , Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Донецька обл. Згідно інформаційної довідки № 296316108 Запис про обтяження іпотеки та заборони видалено з реєстру: Відомості внесено до Реєстру: 23.09.2020 [PERSON] , Кальміуський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Донецька обл., індексний номер рішення: 54198675. Відповідно до інформаційної довідки № 296316189, інформація з реєстру нерухомого майна, по ідентифікаційному коду 2657300211 [PERSON] накладено арешт: 19.03.2020 13:38:12, Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 56723317, виданий 19.03.2020, видавник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Опис предмета обтяження: все майно. В той же день 23.09.2020 року укладено договір купівлі-продажу, серія та номер: 8848, виданий 23.09.2020, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова В.С. реєстраційний номер майна: 2175896351101, згідно якого: Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 663.2 адреса: [ADDRESS] об`єкт продано: [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна. В подальшому 24.09.2020 року ці два покупці внесли в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАГАРА» (код ЄДРПОУ: 38573823) це майно згідно акту приймання-передачі нерухомого майна, виданий 24.09.2020, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАГАРА» уклало Іпотечний договір, серія та номер: 896, виданий 02.10.2020, видавник: [PERSON] 13.05.2021 року право власності на майно перейшло до [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , країна громадянства: Україна, дата, час державної реєстрації: 13.05.2021 13:23:30, Державний реєстратор: приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., підстава для державної реєстрації: Іпотечний договір, серія та номер: 896, виданий 02.10.2020, видавник: Фролова Р.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; Договір про відступлення права вимоги, серія та номер: 1278, виданий 12.05.2021, видавник: Фролова Р.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58128969 від 14.05.2021 12:46:14, приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., тобто на підставі ст.37 ЗУ Про іпотеку, копія Договору про відступлення права вимоги, серія та номер: 1278, виданий 12.05.2021, видавник: Фролова Р.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, навна в матеріалах справи. Після викладених дій розділ реєстраційний номер майна 2175896351101 закрито. Дата, час державної реєстрації: 28.07.2021 18:20:32. Підстава: поділ об`єкта нерухомого майна Відомості внесено до реєстру: 28.07.2021 19:38:45, [PERSON] , Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області, Одеська обл., індексний номер рішення: 59532970. Відповідно до інформаційних довідок №295419710 та №295419692, 28.07.2021 року відбулось відкриття розділів та створено два об`єкти нерухомого майна: Реєстраційний номер майна: 2420039151101 Загальна площа (кв.м): 498.5 Адреса: [ADDRESS] ; Реєстраційний номер майна: 2420042051101 Загальна площа (кв.м): 164.7 Адреса: [ADDRESS] . Тобто, предмет іпотеки загальною площею 663.2 поділено на два об`єкти площею 498.5 м.кв. та 164.7 м.кв. Викладене підтверджується технічним паспортом, серія та номер: б/н, виданий 15.07.2021, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БТІ ПІВДЕНЬ» на поділений об`єкт Загальна площа (кв.м): 164.7 Адреса: [ADDRESS] та копією технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 15.07.2021, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БТІ ПІВДЕНЬ» на поділений об`єкт Загальна площа (кв.м): 498.5 Адреса: [ADDRESS] , що відповідає висновку про поділ, серія та номер: 093516/1221, виданий 15.07.2021, видавник: ТОВ «БТІ ПІВДЕНЬ» та довідки про присвоєння адреси, серія та номер: 07/65001-1840, виданий 22.07.2021, видавник: Одеська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта». В подальшому 04.10.2021 року [PERSON] вніс в статутний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ» (код ЄДРПОУ: 43348659, країна реєстрації: Україна) це майно: підстава для державної реєстрації: протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ», серія та номер: 2, виданий 30.09.2021, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ»; акт приймання-передачі, серія та номер: 4533, 4534, виданий 30.09.2021, видавник: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙ ЛАЙТ ІТ» Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60801153 від 06.10.2021 15:24:52, [PERSON] , Юридичний департамент Одеської міської ради, Одеська обл.. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320041931, право власності, на нежитлову будівлю [ADDRESS] , загальною площею 167,7 кв.м відчужено 25.07.2022 року на користь [PERSON] , згідно акту приймання - передачі нерухомого майна, серія 1066, 1067 виданий 25.07.2022 видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 320041818, право власності на нежитлову будівлю [ADDRESS] , загальною площею 498,5 кв.м., відчужено 25.07.2022 року на користь [PERSON] , згідно акту приймання - передачі нерухомого майна, серія 1066, 1067 виданий 25.07.2022 видавник Дімітрова Т.А. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від яких не відступила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц. За змістом частин першої, третьої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Згідно з частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Відповідно до частини другої статті 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Статтями 1, 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення Договору іпотеки) передбачено, що застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Відсутність відомостей про право іпотеки в Державному реєстрі іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом. У випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України. У постановах від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення ст. 234 Цивільного кодексу України і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) підтримала зазначені висновки. За висновками Верховного Суду, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. У постанові від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 Верховний Суд зазначив, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Поручитель, який став солідарним боржником у зв`язку з невиконанням позичальником свого обов`язку у кредитному зобов`язанні, що виникло первинно з його волі та згідно з його бажанням, не є абсолютно вільним у обранні варіантів власної поведінки, його дії не повинні призводити до такого стану, у якому він ставатиме неплатоспроможним перед своїми кредиторами (висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17). Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом направленим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора. При цьому, та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Серед іншого, Верховний Суд вказав, що в обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому усі боржники мають добросовісно виконувати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може. Вказані висновки ґрунтуються на постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 369/11268/16-ц, провадження № 14-260цс19, суть якої зводиться до того, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 ЦК України. Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц. Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»). У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно (п. 52 Постанови Верховного Суду № 910/8357/18 від 28.11.2019). Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди,. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Відповідна правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні, що підтверджується меморіальним ордером №1591246648 від 13 лютого 2023 року. Оскільки позовні вимоги про визнання предметом іпотеки нерухомого майна задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved