Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

21 лютого 2023 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка становить 54 447,93 грн. вартість відновлювального ремонту; величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 14 510,76 грн.; упущену вигоду в сумі 55 035,48 грн., також просить стягнути судові витрати, в тому числі і на правничу допомогу. Позов мотивує тим, що внаслідок ДТП, яке відбулось 06.05.2022 року з вини відповідача, позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було заподіяно матеріальну шкоду. Сума страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн. не покрила завдані збитки. Більше того, пошкоджений автомобіль був переданий в оренду і позивач не отримав орендну плату, оскільки відбулось ДТП, тобто, не отримав прибуток, на який він міг розраховувати якби його права не були порушені. У зв`язку із наведеним змушений звернутись до суду. 23.02.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 14.03.2023 року позивачем подано заяву про збільшення вимог, що стосується упущеної вигоди. Відповідачем та його представником неодноразово подавались заяви про відкладення підготовчого судового засідання. 18.05.2023 року справу призначено до слухання по суті. 06.07.2023 року по справі вжито заходи забезпечення позову. Представником відповідача неодноразово подавались заяви про відкладення судового засідання, які судом задовольнялись. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити з наведених підстав, стягнути понесені витрати, зокрема і на правничу допомогу, про що надав докази на підтвердження їх розміру в сумі 11 160 грн. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник відповідача вкотре подала заяву про відкладення слухання справи. Представник позивача заперечив проти відкладення слухання справи, наполягав на судовому розгляді на підставі поданих доказів. За таких обставин суд вважає за можливе провести слухання справи за даної явки учасників процесу на підставі зібраних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ЗАЗ 110308, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Власником транспортного засобу Renault Sandero є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельно-аграрний центр «КАРАТ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.12.2022 року визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ 110308, державний номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , застраховано АТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ». Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР / 5768984. Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальної шкоди через пошкодження належного йому транспортного засобу, а також шкоди у вигляді упущеної вигоди через неможливість отримання коштів за договором оренди пошкодженого автомобіля. Згідно з висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 18 серпня 2022 року № 160/22, який долучено до матеріалів справи, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП складає 184 447 гривень 93 копійки, з яких: вартість відновлювального ремонту складає 169 937 гривень 17 копійок та 14 510 гривень 76 копійок величина втрати товарної вартості автомобіля. Позивач звернувся до страховика - АТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» із заявою від 16 січня 2023 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, на підставі якої АТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» здійснило страховий платіж на користь позивача у межах максимальної суми страхового відшкодування у розмірі 130 000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією № 3064 від 03 лютого 2023 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо- транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з положень ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, також є відповідальною особою за завдані збитки. Однак, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. ст. 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Таким чином, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді вартості відновлювального ремонту на суму, що перевищує максимальну межу страхового відшкодування та у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Подібні правові висновки висловлено також у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18, від 07 квітня 2021 року у справі № 757/29950/14-ц. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню майнова шкода, що включає: вартість відновлювального ремонту у розмірі 54 447 гривень 93 копійки (різниця між вартістю відновлювального ремонту, визначеного висновком експерта та сумою страхового відшкодування у межах максимальної суми страхового відшкодування); величина втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 14 510 гривень 76 копійок. Щодо позовної вимоги про відшкодування упущеної вигоди, то суд зазначає наступне. 01.02.2022 року між ТОВ «Земельно-аграрний центр «КАРАТ» (Орендодавець) та ТОВ «ФІНДЕН» (Орендар) було укладено договір оренди легкового транспортного засобу № 01- 02/22-1, за яким ТОВ «Земельно-аграрний центр «КАРАТ» передало у тимчасове оплатне користування (оренду) транспортний засіб Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] , строк оренди встановлено до 31.12.2022 року. Відповідно до п. 5.1. вказаного договору оренди, орендна плата встановлюється у розмірі 7050, 00 грн. за кожен місяць строку користування орендованим автомобілем. Відповідно до положень ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Факт сплати Орендарем орендної плати за період з лютого 2022 року по квітень 2022 року (включно) на загальну суму 21 150,00 грн. підтверджується банківською випискою по рахунку позивача. У зв`язку із тим, що винуватцем ДТП є саме [PERSON] , орендований транспортний засіб не міг бути у використанні у Орендаря через обставини, за які він не відповідає. Оскільки договір оренди легкового транспортного засобу № 01-02/22-1 від 01 лютого 2022 року був укладеним строком до 31 грудня 2022 року, позивач повинен був отримувати орендну плату у розмірі 7050, 00 грн. за кожен місяць строку користування орендованим автомобілем починаючи з лютого 2022 року до грудня 2022 року (включно). У зв`язку із подією ДТП, вчиненої з вини відповідача, позивач з травня 2022 року (настання події ДТП) втратив реальну можливість отримувати дохід, який міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене відповідачем (упущена вигода). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є також і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 200/12448/15-ц (провадження № 61-19400св18). Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, у зв`язку з пошкодженням автомобіля марки Renault Sandero, д.н.з. [NUMBER] , позивачем не було отримано прибутку, на який він міг розраховувати, якби його права не були порушені (упущена вигода), у сумі 55 035,48 грн., що підтверджується наданим розрахунком. За таких обставин, на підставі викладеного, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню упущена вигода в розмірі 55 035,48 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 684 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем 15.09.2023 року (до закінчення судових дебатів) надано докази понесених ним витрат на правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ТОВ «Земельно-аграрний центр «КАРАТ» в суді представляв адвокат Талалай А.С., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року. Як вбачається з договору про надання правової допомоги сторонами погоджений розрахунок розміру винагороди адвоката. Згідно договору про надання правової допомоги від 04 січня 2023 року, Акту прийому-передачі №01-04/2023, рахунком-фактурою від 12.09.2023 року, платіжною інструкцією №465, адвокатським бюро «Андрія Талалая «А.Т.ЛЕКС» в особі керуючого Талалая А. С. надана замовнику ТОВ «Земельно-аграрний центр «КАРАТ» правова допомога за договором на суму 11 160 грн. Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 11 160 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved