Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

02 грудня 2022 року Виконавчий комітет Нововолинської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовують тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження якого проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері. Вказують, що 31.10.2022 під час проведення рейду, був виявлений на вулиці малолітній [PERSON] , 2018 року народження, який перебував у пригніченому стані, мав занедбаний вигляд, був одягнений не по сезону, розказував, що йому холодно і він голодний. Малолітній [PERSON] працівником сектору ювенальної превенції Володимирського ВП відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку того ж дня був влаштований у дитяче відділення КНП "Нововолинська ЦМЛ". 03.11.2022 відповідач [PERSON] , матір малолітнього [PERSON] , 2018 року народження, звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради із заявою про повернення їй на виховання сина. Того ж дня комісією у складі працівників служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції Володимирського ВП було здійснено візит за місцем проживання [PERSON] , з метою вивчення можливості повернення їй на виховання малолітнього сина. Під час візиту з`ясовано, що помешкання повністю непридатне для проживання, виховання та розвитку дитини, у кімнатах відсутнє опалення, дуже брудно, речі розкидані. Для дитини немає чистого посезонного одягу та взуття, відсутні продукти харчування. Зі слів сусідів з`ясовано, що малолітній [PERSON] постійно залишається вдома, не відвідує дитячий садок. Відповідно 08.11.2022 року службою у справа дітей виконавчого комітету був підготовлений висновок про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] матері [PERSON] . Згідно наказу служби у справах дітей від 11.11.2022 малолітнього [PERSON] було тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] . Відповідно до актів обстеження умов проживання складених 03.11.2022, 06.09.2021, 22.10.2020 та 25.09.2020 з`ясовано, що у помешканні де проживав [PERSON] мати не дотримується санітарно-гігієнічних норм, для дитини відсутній чистий одяг та не облаштоване місце для спання. У позові зазначають, що з матір`ю [PERSON] проведено профілактичні бесіди про відповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, про здійснення належного догляду за дитиною та ведення здорового способу життя, роз`яснено правові підстави позбавлення батьківських прав, а також попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Інспектором сектору ювенальної превенції на [PERSON] було складено адміністративні протоколи за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак мати дитини на шлях виправлення не стала, свідомо продовжує нехтувати своїми батьківським обов`язками. Посилаються на те, що згідно висновку органу опіки і піклування затвердженого рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 18 листопада 2022 року №486 є необхідним, виходячи виключно із інтересів дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Просять позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. До проведення судового засідання представник позивача, як органу опіки і піклування [PERSON] подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12), дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зокрема: копію свідоцтва про народження дитини (а.с.3), копію паспорта відповідача (а.с.4), копію акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я від 31.10.2022 про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а.с.5), копії актів обстеження умов проживання від 03.11.2022, 06.09.2021, 22.10.2020, 25.09.2020 (а.с.6-9), копію висновку служби у справах дітей від 08.11.2022 (а.с.10), копію наказу служби у справах дітей від 11.11.2022 про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] у сім`ю [PERSON] (а.с.13), копію листа Нововолинського ЗДО №7 від 12.10.2022 (а.с.14), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухилилась від обов`язку по вихованню, утриманню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, не цікавиться його життям, здоров`ям, вихованням, веде аморальний, антигромадський спосіб життя, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Судом встановлені обставини ухилення [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок неправомірної, антигромадської поведінки, а тому з метою захисту прав малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування та опіки, суд позбавляє [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, відповідно до ст.182, ст.184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись неповнолітня дитина щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 4962,00 грн., із розрахунку: 2481,00 грн. немайнова вимога та 2481,00 грн. майнова вимога = 4962,00 грн.

Outcome: approved