Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , діючи через свого представника -адвоката Маруса І.Є. звернулися до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання права на земельну частку (пай). В подальшому 09.06.2023 року від представника позивачів - адвоката Маруса І.Є. надійшла заява про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви та взяття її за основу при судовому слуханні, а також він просить повернути переплату судового збору в сумі 961,5 грн. у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] .. Ухвалами суду від 09.06.2023 року провадження у справі в частині позовних вимог позивача [PERSON] було закрито та ухвалено повернути судовий збір в розмірі 961,50 грн., а також прийнято до провадження уточнену позовну заяву позивачки [PERSON] .. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняли належним чином, тобто фактичним вступом в управління і володіння спадковим майном, мати померлого - [PERSON] , та дружина померлого - [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її сметі відкрилась спадщина, яку прийняла належним чином, тобто подачею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, донька померлої - [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла [PERSON] належним чином, тобто подачею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. До спадкового майна померлої [PERSON] та [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай), яке вони успадкували після [PERSON] та не оформили своїх спадкових прав, із землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Родина» розміром 5,99 в умовних кадастрових гектарах. Додатково до спадкового майна [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) із землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Родина» розміром 5,99 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137976. Позивачка на даний час в позасудовому порядку позбавлена можливості підтвердити право на земельні части (паї) спадкодавців, у зв`язку з видачею правовстановлюючих документів після смерті [PERSON] та [PERSON] , а також втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилась, представник позивачів подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області Кулібова О.І. також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Вирішуючи справу, суд виходить з наступного: Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що [INFO] в с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть від 18.08.1996 року серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно повідомлення Відділу Держгеокадастру, відповідно до запису №474 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСХП «Родина», що видавалися розпорядженням Новгород-Сіверською РДА №321 від 06.09.1996 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137975, зареєстровано після смерті на ім`я [PERSON] . Земельна частка (пай) розміром 5,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) знаходиться на території Ларинівської сільської ради. Також на ім`я [PERSON] виготовлявсь державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №251161 від 13.07.2006 року площею 3,9508 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Чернігівська область Новгород-Сіверський район Ларинівська сільська рада (а.с.19). Факт виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №251161 від 13.07.2006 року площею 3,9508 га на ім`я [PERSON] підтверджується також його архівною копією (а.с.16). Згідно копії довідки Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області № 04-05/163 від 15.05.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований в с.Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з матір`ю - [PERSON] та дружиною - [PERSON] (а.с.22). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28.06.2022 року, було встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , як рідна мати та син (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] з 15.05.1967 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Згідно ч.1 ст.529 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) (чинного на час виникнення спірних правовідносин), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частиною 2 ст.548 ЦК УРСР визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Отже, згідно положень ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом, належним чином прийняли спадщину свого чоловіка та сина - [PERSON] . [INFO] в с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.1996 року (а.с.9). Ще за життя [PERSON] на її ім`я був виготовлений, але не виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0137976 на підставі розпорядження Новгород-Сіверської райдержадміністрації 06.09.1996 року за №321 та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] площею 5,99 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСГП «Родина», Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, без визначення цієї ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.18). Згідно оголошення, розміщеного в газеті «Сіверський край» № 13 від 30.03.2023 року, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0137976, виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с.23). В подальшому, [PERSON] був виготовлений але не виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №251160, площею 5,0527 га на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, кадастровий номер 7423685800050000095 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрований в книзі реєстрації записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 13.07.2006 року за №0106845000237 (а.с.17,18). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 02.08.1968 року, її матір`ю була [PERSON] (а.с.14). Після укладення шлюбу з [PERSON] позивачка змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.08.1998 року (а.с.15). Спадщина [PERSON] була належним чином прийнята позивачкою, що підтверджується копією повідомлення Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори №26/01-16 від 17.03.2023 року згідно якого, до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа № 126/2005 за заявами №148 [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці по справі відсутні (а.с.21). Отже, в силу положень ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР до позивачки [PERSON] та її брата [PERSON] в рівних частках перейшла спадщина їх матері [PERSON] , та також 1/2 частка спадщини [PERSON] , успадковане нею після смерті останнього. [INFO] в с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть від 20.12.2007 року серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно повідомлення Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори №26/01-16 від 17.03.2023 року, до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину фактом спільного проживання після померлого [INFO] [PERSON] , заведена спадкова справа за № 11/2023 за заявою №22 [PERSON] . Інших спадкоємців по справі немає (а.с.21). Таким чином, відповідно до статей 1218, 1220, 1265, 1269 Цивільного кодексу України, позивачка [PERSON] належним чином прийняла спадщину своєї баби [PERSON] , до складу якої увійшла також частка у спадщині [PERSON] , прийнята останньою шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, але не встигши оформити своїх спадкових прав [PERSON] померла. При цьому інші спадкоємці, які б належним чином прийняли спадщину відсутні. Проте, як вбачається з повідомлення Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори №26/01-16 від 17.03.2023 року, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлого [INFO] [PERSON] неможливо, спадкоємцями якого були мати [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, померла [INFO] та дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила свої спадкових прав, померла [INFO] , та на право на земельну частку (пай) КСХП «Родина» села Ларинівка, площею 5,99 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] неможливо, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Правовстановлюючі документи на право на земельні частки (паї) не надані, тому питання щодо оформлення прав на право на земельні частки (паї) має вирішуватись у судовому порядку (а.с.21). Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення, суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] та [PERSON] після їх смерті, державних актів на право приватної власності на землю було здійснено в порушення норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити права позивачки, визнавши недійсними державні акти на право приватної власності на землю, видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] , тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з повідомлення Відділу Держгеокадастру, відповідно до запису №474 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСХП «Родина», що видавалися розпорядженням Новгород-Сіверської РДА №321 від 06.09.1996 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0137975, зареєстровано після смерті на ім`я [PERSON] . Земельна частка (пай) розміром 5,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) знаходиться на території Ларинівської сільської ради (а.с. 19). Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000110 від 30.08.1995 року та копії списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який входить додатком до вказаного державного акту, [PERSON] був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мали право на земельну частку (пай) (а.с.20). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (далі - Указ Президента України №720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-IV (далі - Закон України №899-IV) право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною першою статті 2 Закону України №899-IV передбачено, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною третьою статті 1 Закону України №899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону України одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 серпня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприєства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у виападку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1267 ЦК України, частки кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Враховуючі вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] був включений до списку членів КСГП «Родина», які мають право на земельну частку (пай), то за життя він набув відповідне право і воно увійшло до складу його спадщини, однак у зв`язку з недійсністю документа, якій посвідчує дане право, позивачка [PERSON] не може оформити вказану спадщину, при цьому її частка у спадковому майні складає 3/4 частини. Також підлягає задоволенню позовна вимога [PERSON] про визнання за нею права на частину земельної частки (паю) розміром 5,99 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території колишньої Ларинівської сільської ради, із земель КСГП «Родина», яка увійшла до складу спадщини її матері - [PERSON] , але яку позивачка також не може оформити у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0137976. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved