Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

11 липня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 грудня 2008 року позивач [PERSON] одружилась з відповідачем [PERSON] . За час перебування у шлюбі народились діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, після чого в сім`ї складалась психологічна несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на психічний стан позивача. Станом на 11 червня 2023 року, вони проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Суперечки про розподіл спільного майна не має. Після розірвання шлюбу, діти будуть проживати з позивачем. Просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №89. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] .» Позивач в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявне клопотання, в якому вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, також просить ухвалити заочне рішення про розірвання шлюбу у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час проведення судового засідання. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 2008 року, актовий запис №89. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] від 05 травня 2009 року, актовий запис №57. Доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] від 25 листопада 2011 року, актовий запис №309. Згідно довідки №109 від 07.02.2023 року виданої Новоборисівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] входить: чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. У позовній заяві позивач зазначила, що у наданні строку для примирення для збереження родини не має потреби, відновлювати подружні відносини не має наміру. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved