Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

ТОВ "ФК "Паріс" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0050511 від 10.02.2020 року у розмірі 18244,24 грн., та судовий збір в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10.02.2020 року між АТ "РВС Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 10101,01 грн. на строк 6 місяців, зі сплатою 18% річних за користування кредитом, разовою комісією при видачі кредиту у розмірі 1 % від суми наданого кредиту, щомісячною комісією за супроводження кредиту у розмірі 5 % від суми наданого кредиту. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 0050511 від 10.02.2020 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 17.03.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 17644,76 грн., а саме: 8474,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3109,67 грн. - заборгованість за процентами; 6060,60 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Між АТ "РВС Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" 28.12.2021 року укладено договір № 28/12/2021-1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "РВС Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" право вимоги за кредитним договором № 0050511 від 10.02.2020 року. В зв`язку з прострочення зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 515,37 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 84,11 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.02.2020 року [PERSON] було підписано Заяву-Договір № 0050511 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства "РВС Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Таким чином, між АТ "РВС Банк" та [PERSON] 10.02.2020 року укладено кредитний договір № 0050511. У відповідності до умов кредитного договору № 0050511 від 10.02.2020 року [PERSON] отримав строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 10101,01 грн. на строк 6 місяці, зі сплатою 18% річних за користування кредитом, разовою комісією при видачі кредиту у розмірі 1 % від суми наданого кредиту, щомісячною комісією за супроводження кредиту у розмірі 5 % від суми наданого кредиту. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 17.07.2023 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 17644,76 грн., а саме: 8474,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3109,67 грн. - заборгованість за процентами; 6060,60 грн. - заборгованість за комісією; 0,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня). Між АТ "РВС Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" 28.12.2021 року укладено договір № 28/12/2021-1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ "РВС Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" право вимоги за кредитним договором № 0050511 від 10.02.2020 року. В зв`язку з прострочення зобов`язання ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 515,37 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 84,11 грн. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ "РВС Банк" та [PERSON] 10.02.2020 року укладено кредитний договір № 0050511, АТ "РВС Банк" умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 10101,01 грн. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 17.07.2023 року склалась заборгованість у розмірі 17644,76 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 515,37 грн., та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 28.12.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 84,11 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" підлягають стягненню індекс інфляції та 3% річних передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" заборгованості за кредитним договором у розмірі 18244,24 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved