Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

В травні 2023 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] їх матері [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Позивачі як її діти, являються єдиними спадкоємцями майна померлої, отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,9604, в тому числі ріллі 2,9604 га, розташованої на території масив земельні частки (пай) діл. 48, Веприцька сільська рада Фастівського району Київської області. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,471 га, нотаріус позивачам відмовила в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме Витягу з ДЗК щодо належності спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з вище викладеним, позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 05 травня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином. Представник відповідача Шатковський О., позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] адвокат Гончаренко С.С. подали до канцелярії суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, позивачі позов підтримали, відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції /а.с.24/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на: -земельну ділянку (пай) площею 2,9604, в тому числі ріллі 2,9604 га, в тому числі ріллі 2,9604 га, розташованої на території масив земельні частки (пай) діл.48, Веприцька сільська рада, Фастівського району, Київської області; -земельну ділянку площею 0,471 га, що розташована на території [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,221 га. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.11.2008 року, виданих державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області Бойко О.О., [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] земельну ділянку площею 2,9604, в тому числі ріллі 2,9604 га, розташованої на території масив земельні частки (пай) діл.48, Веприцька сільська рада, Фастівського району, Київської області /а.с.13-14/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №188/02-31 від 23.08.2022, виданою державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори Бойко О.О. позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] на земельну ділянку площею 0,471 га, що розташована на території [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,221 га, так як спадкоємцями не пред`явлено витягу з ДЗК на вказану земельну ділянку /а.с.18-19/. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження /а.с.16-17/. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,471 га, що розташована на території [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,221 га належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ №108329 від 25.06.1998 /а.с.15/. Проте, за життя [PERSON] кадастровий номер на дану земельну ділянку не отримала. 21.08.2013 Фастівським міськрайонним судом за позовом Когут ВМ. Та [PERSON] до Веприцької сільської ради за позивачами вже було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,471 га, що розташована на території [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,221 га. Проте, на даний час, вищевказане рішення суду не виконано, згідно з вимогами чинного законодавства, у позивачів відсутня реальна юридична можливість зареєструвати право власності на земельну ділянку площею 0,471 га, оскільки відсутній кадастровий номер земельної ділянки та не визначені її частки у зазначеному рішенні суду. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно правової позиції,викладеної в Постанові ОП КГС Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18: Пункт. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом\~наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 76 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] була власником земельна ділянка площею 0,471 га, що розташована на території [ADDRESS] , для будівництва, обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,221 га, яка входить до спадщини і підлягає до спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З витребуваної судом копії спадкової справи №539/2008 після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] /а.с.33-49/. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved