Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу. Позов мотивовано тим, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14.09.2016 року та постановою Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №383/1146/15, задоволено позов [PERSON] , визнано недійсним договір міни від 19.12.2014 року, укладений між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , та скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 7,4202 га, кадастровий номер 3520884200:02:000:0327 за [PERSON] . З метою ухилення від виконання рішення суду та унеможливлення повернення зазначеної земельної ділянки [PERSON] під час розгляду у суді справи №383/1146/15 поділив спірну земельну ділянку на три нові земельні ділянки та 29.05.2016 року звернувся до державного реєстратора із заявою про поділ спірної земельної ділянки, й останнім було проведено державну реєстрацію права власності поділеної земельної ділянки площею 7,4202 гектарів, кадастровий номер 3520884200:02:000:0327 на три земельні ділянки: кадастровий номер 3520884200:02:000:4510 площею 4 га; кадастровий номер 3520884200:02:000:4511 площею 0,0102 га; кадастровий номер 3520884200:02:000:4512 площею 3,41 га., що призвело до порушення права позивача на володіння належним їй об`єктом нерухомого майна і унеможливило виконання рішення суду. Тобто, [PERSON] умисно вчинив правочин щодо поділу земельної ділянки з метою ухилення від виконання рішення суду у справі №383/1146/15 та на шкоду [PERSON] , тобто вчинив фраудаторний правочин. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12.10.2021 року у справі №383/66/21, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 01.11.2022 року, задоволено позов [PERSON] , скасовано державну реєстрацію права власності на земельні ділянки кадастровий номер 3520884200:02:000:4510, площею 4 га, кадастровий номер 3520884200:02:000:4511, площею 0,102 га, кадастровий номер 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га. за [PERSON] та витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку площею 7,4202 га., кадастровий номер 3520884200:02:000:0327, розташовану на території Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Натомість [PERSON] з метою ухилення від виконання рішення суду у справі №383/66/21 та на шкоду [PERSON] вчинив правочини щодо продажу земельних ділянок кадастровий номер 3520884200:02:000:4510, площею 4 га та кадастровий номер 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га, тобто в черговий раз вчинив фраудаторний правочин. Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу від 16.09.2022 року, укладені між [PERSON] та [PERSON] , №369 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер 3520884200:02:000:4510, площею 4 га та №370 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.05.2023 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Усатенка В.Ю. про забезпечення позову. Накласти арешт із забороною здійснення відчуження та перереєстрації земельних ділянок: кадастровий номер 3520884200:02:000:4510, площею 4 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 933414335208, що належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 369, виданого 16.09.2022 року, приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М.; кадастровий номер 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 933413235208, що належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 370, виданого 16.09.2022 року, приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М. Ухвалою суду від 25.05.2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.06.2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Усатенка В.Ю. про витребування доказів та витребувано від [PERSON] , [PERSON] та приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченка Геннадія Миколайовича копії спірних договорів купівлі-продажу. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченка Геннадія Миколайовича. Ухвалою суду від 08.09.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Попова Р.О. про поновлення строку для подання відзиву, розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучення в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору фермерське господарство «Еталон-2014», виклик свідка, витребування інформації. 09.08.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Попов Р.О. направив відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обгрунтування заперечень зазначив, що дійсно на підставі оспорюваних договорів купівлі-продажу відповідач [PERSON] набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3520884200:02:000:4510 та 3520884200:02:000:4512, які перебувають в оренді Фермерського господарства «ЕТАЛОН-2014». Укладення договорів купівлі-продажу є особистим волевиявленням [PERSON] і жодного примусу ні фізичного, ні морального до останньої не застосовувалось. Сторони оспорюваних правочинів здійснили всіх передбачених нормами законодавства дій щодо купівлі-продажу земельних ділянок. Такі правочини є реальними і привели до реальних наслідків. [PERSON] отримала у власність земельні ділянки, а [PERSON] за вказані земельні ділянки отримав грошові кошти за відплатними правочинами, відтак правочини не є фраудаторними (а.с.185-189). Представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Голованов О.П. в судові засідання, призначені на 23.06.2023 року, 22.08.2023 року та 08.09.2023 року не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Адвокат Голованов О.П. був присутнім у судовому засіданні 08.09.2023 року та залишив зал суду повідомивши про зайнятість в іншому судовому процесі. Відзив на позовну заяву відповідач не подали. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Попов Р.О. в судові засідання, призначені на 23.06.2023 року, 22.08.2023 року та 08.09.2023 року не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Адвокат Попов Р.О. був присутнім у судовому засіданні 08.09.2023 року та залишив зал суду повідомивши про зайнятість в іншому судовому процесі. Згідно ч.6 ст.223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З матеріалів справи вбачається, що представники відповідачів двічі звертались до суду з заявою про відкладення розгляду справи (а.с.105-111, 112-113, 167-168, 169-170, 171-179). Оскільки відповідачі та їх представники тричі не з`явились у судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутністю, оскільки неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надав. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на підставі рішення сесії Куйбишевської сільської ради народних депутатів від 28 грудня 1999 року №43 передано у приватну власність земельна ділянка площею 7,42 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Куйбишевської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що 08 лютого 2001 року Куйбишевською сільською ради народних депутатів видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР №024788. На вказану земельну ділянку площею 7,4202 га на ім`я позивача також видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.06.2014 року з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2016 року та постановою Верховного Суду від 10 травня 2018 року, у справі №383/1146/15-ц: визнано недійсним договір міни від 19 грудня 2014 року, укладений між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А. за реєстровим №1730, про обмін земельної ділянки, площею 7,4202 гектарів, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Куйбишевська сільська рада, кадастровий номер: 3520884200:02:000:0327, вартістю 113275 гривень, на земельну ділянку, площею 0,01 гектарів, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Новоградівська сільська рада, кадастровий номер: 3520885600:02:000:4501, вартістю 153 гривні; скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 7,4202 гектарів, розташовану за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, Куйбишевська сільська рада, кадастровий номер: 3520884200:02:000:0327 за [PERSON] . Постановою Верховного Суду від 02 травня 2023 року у справі №383/1146/15-ц встановлено, що 29 травня 2016 року щодо земельної ділянки, кадастровий номер 3520884200:02:000:0327, площею 7,4202 га, здійснено поділ об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Бобринецької районної державної реєстрації Кіровоградської області Демецькою Т. М. та погашено право власності на неї за [PERSON] . Державним реєстратором Бобринецької державної адміністрації Кіровоградської області Демецькою Т. М. проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] : - на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:4510, площею 4 га, номер запису про право власності 14712102, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 29802493 від 29 травня 2016 року; - на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:4511, площею 0,102 га, номер запису про право власності 14712067, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 29802464 від 29 травня 2016 року; - на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га, номер запису про право власності 14712083, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 29802469 від 29 травня 2016 року. Поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327, площею 7,4202 га, відбувся на підставі нотаріально посвідченої заяви [PERSON] та технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, розробленої ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». 24 квітня 2017 року державним реєстратором Бобринецької районної державної реєстрації Кіровоградської області Демецькою Т. М. відмовлено [PERSON] у державній реєстрації її права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327, площею 7,4202 га, у зв`язку з тим, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3520882400:02:000:0327, погашено. Листом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 16 червня 2017 року за №05.3/01-24/11 надано інформацію, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327 не є можливим у зв`язку з поділом даної земельної ділянки та закриттям відповідного розділу, тобто після 29 травня 2016 року вказана спірна земельна ділянка як об`єкт права вже не існувала. Рішенням Бобринецького\~районного суду\~Кіровоградської області\~від 12\~жовтня 2021\~року по\~справі №383/66/21,\~залишеним без\~змін постановою\~Кропивницького апеляційного\~суду від\~01\~листопада 2022\~року та\~постановою Верховного\~Суду від\~02\~травня 2023\~року,\~скасовано державну\~реєстрацію права\~власності на\~земельну ділянку\~кадастровий номер\~3520884200:02:000:4510,\~площею 4\~га,\~номер запису\~про право\~власності 14712102,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~29802493\~від 29.05.2016\~року,\~проведену державним\~реєстратором Бобринецької\~державної адміністрації\~Кіровоградської області\~Демецькою Тетяною\~Миколаївною за\~ [PERSON] ;\~скасовано державну\~реєстрацію права\~власності на\~земельну ділянку\~кадастровий номер\~3520884200:02:000:4511,\~площею 0,102\~га,\~номер запису\~про право\~власності 14712067,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~29802464\~від 29.05.2016\~року,\~проведену державним\~реєстратором Бобринецької\~державної адміністрації\~Кіровоградської області\~Демецької Тетяною\~Миколаївною за\~ [PERSON] ;\~скасовано державну\~реєстрацію права\~власності на\~земельну ділянку\~кадастровий номер\~3520884200:02:000:4512,\~площею 3,41\~га,\~номер запису\~про право\~власності 14712083,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~29802469\~від 29.05.2016\~року,\~проведену державним\~реєстратором Бобринецької\~державної адміністрації\~Кіровоградської області\~Демецькою Тетяною\~Миколаївною за\~ [PERSON] .\~Витребувано у\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 7,4202\~га.,\~кадастровий номер\~3520884200:02:000:0327,\~розташовану на території Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області; витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку площею 7,4202 га., кадастровий номер 3520884200:02:000:0327, розташовану на території Куйбишевської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.42-55). Судом у справі №383/66/21 також встановлено, що відповідач [PERSON] , після ухвалення Бобринецьким районним судом Кіровоградської області 25.04.2016 року рішення, яким скасовано державну реєстрацію його права на спірну земельну ділянку кадастровий номер 3520884200:02:000:0327, площею 7,4202 га., та визнано недійсним спірний правочин, умисно, щоб уникнути цивільно-правової відповідальності, здійснив її поділ на три нових земельні ділянки з кадастровими номерами 3520884200:02:000:4510, 3520884200:02:000:4511, 3520884200:02:000:4512. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] незаконно набув право власності на земельну ділянку площею 7,4202 га з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327, тому її подальший поділ на три земельні ділянки та їх державна реєстрація також є незаконними. Отже, у справі №383/66/21 суди встановили, що [PERSON] незаконно набув право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3520884200:02:000:0327, площею 7,4202 га, а у подальшому з метою ухилення від виконання рішення\~Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року у справі № 383/1146/15 здійснив\~поділ спірної земельної ділянки, зареєструвавши за собою право власності на три земельні ділянки, утворені внаслідок поділу. Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у цивільному процесі передбачені ч.4 ст.82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, встановлені вищевказаними судовими рішеннями обставини не доказуються при розгляді цієї справи. 16.09.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (земельної ділянки), посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Геннадієм Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №370, за умовами якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку кадастровий номер 3520884200:02:000:4512, площею 3,41 га, що підтверджується його копією (а.с.150-152). Право власності за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 16.09.2022 року (а.с.64-65). 16.09.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (земельної ділянки), посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Геннадієм Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №369, за умовами якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку кадастровий номер 3520884200:02:000:4510, площею 4,0 га, що підтверджуєтьсь його копією (а.с.153-155). Право власності за [PERSON] на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстроване в Державному реєстрі речових прав 16.09.2022 року (а.с.62-63). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій старіші у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України). Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (частина друга цієї статті). Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (частина третя тієї ліс статті). За змістом абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність добросовісності передбачає вірність зобов`язанням, повагу до прав інших суб`єктів, обов`язок до співставлення власних та чужих інтересів, унеможливлення заподіяння шкоди третім особам. Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Після ухвалення рішення суду у справі №383/1146/15, дії [PERSON] щодо поділу спірної земельної ділянки та її відчуження вочевидь не можна визнати добросовісними і такими, що враховують законні інтереси [PERSON] . Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 236 ЦК України нікчемним правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ч.ч.1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. З огляду на вищевикладене, суд проходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.09.2022 року, оскільки [PERSON] після ухвалення рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року у справі № 383/1146/15, яким скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327 за [PERSON] , з метою ухилення від його виконання здійснивши поділ земельної ділянки з кадастровим номером №3520884200:02:000:0327 на три нових земельних ділянки з кадастровими номерами 3520884200:02:000:4510, 3520884200:02:000:4511, 3520884200:02:000:4512, а далі після ухвалення рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2021 року по справі №383/66/21, яким скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на новостворені земельні ділянки та витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327, з метою ухилення від його виконання здійснив укладення з [PERSON] оспорюваних договорів купівлі-продажу від 16.09.2022 року щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3520884200:02:000:4512, 3520884200:02:000:4510, діяв вочевидь недобросовісно та зловживаючи правами стосовно [PERSON] на шкоду її правам та інтересам, оскільки укладено договора купівлі-продажу, які порушують майнові інтереси останньої і направлені на недопущення витребування майна у [PERSON] . Із наведеного можна зробити висновок, що укладення [PERSON] вказаного договору купівлі-продажу земельних ділянок відбулось з метою приховання цього майна від наступного їх витребування, та досліджувані договіра укладено [PERSON] за наявності вищевказаних рішень судів, з метою ухилення від їх виконання. Таким чином, досліджувані договора купівлі-продажу від 16.09.2022 є фраудаторними правочинами, які характеризуються тим, що направлені на уникнення виконання вищевказаних судових рішень щодо скасування державної реєстрації права власності [PERSON] і повернення витребуваної земельної ділянки з кадастровим номером 3520884200:02:000:0327, а укладення спірних договорів спрямовано на порушення конституційного право власності на землю законного власника [PERSON] , відчуження належного їй майна, яке здійснено [PERSON] всупереч принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК). [PERSON] як незаконний власник використав правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам законного власника [PERSON] , чим порушив публічний порядок. Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України слідує що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, та наслідкам, що настали внаслідок такого порушення, спрямоване на реальне відновлення порушеного права, а застосування обраного позивачем способу захисту не суперечить принципу верховенства права. За таких обставин вимоги позивача про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 16.09.2022 року, укладених між [PERSON] та [PERSON] щодо продажу земельних ділянок з кадастровими номерами 3520884200:02:000:4510, 3520884200:02:000:4512 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Також представник позивача в позовній заяві та до закінчення судових дебатів у справі заявив, що докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, з огляду на що суд вважає за необхідне встановити позивачу та його представнику адвокату Усатенку В.Ю. строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат та призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Outcome: approved