Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ПАТ «СК Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 28 січня 2020 року, у м. Запоріжжя, по вул. Європейській, буд 42 відбулась дорожньо-транспортна пригода, між автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП сталось внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм «Volkswagen Caddy» [PERSON] , що встановлено постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у справі №333/593/20. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. 28 січня 2020 року між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспортного засобу №3101/19-т/к/01, відповідно до якого між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до рахунку № [NUMBER] від 03.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] склала 50\~000 грн. Згідно звіту №63 від 03.02.2020 року наданого СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням КФЗ складає 55\~529,55 грн. Розмір страхового відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на підставі умов договору склав 50\~000 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО 0453477, виданого ПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний». ПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний» здійснило виплату на користь ПрАТ «СК Арсенал Страхування» 25\~080,87 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу грошові кошти в розмірі 24\~919, 13 грн., а саме суму різниці між фактично завданими збитками та суми сплаченої страховиком відповідача та судові виттрати, які складаються зі сплаченого судового збору. Відзив на позовну заяву. Не погодившись з позовною заявою [PERSON] подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Відзив обґрунтовано наступним. Відповідачем не\~спростовується факт\~вчинення ДТП\~28\~січня 2020\~року,\~однак зазначає,\~що на\~момент ДТП\~його транспортний\~засіб було\~застраховано вПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний» поліс АО453477 від 24.05.2019 року який був дійсний на момент дорожньо-транспортної пригоди, тому він одразу повідомив страховика про настання страхового випадку. Згідно страхового полісу АО453477 від 24.05.2019 року страхове відшкодування матеріальних збитків становить 100\~000 грн. Як зазначено в позовній заяві вартість ремонтних робіт автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] складала 55\~529, 55 грн., таким чином його страховий поліс повністю покриває витрати на ремонт автомобіля потерпілої. Відповідь на відзив. Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій він вважав, що заперечення відповідача, викладені у відзиві не спростовують аргументи та доводи тих обставин, які викладенні у позовній заяві. Позивач вважає, що оскільки страховиком була здійснена виплата з урахуванням зносу автомобіля, і виплачена сума не покриває загальної вартості ремонтних робіт, то в такому випадку у відповідача виник обов`язок у порядку регресу компенсувати не виплачену страховиком суму. Пояснення третьої особи. На адресу суду надійшли пояснення ПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний». Відповідно до наданих пояснень страховиком здійснювався розрахунок завданих збитків виходячи з наступного (вартість робіт- 1250 грн.) + (фарбування -4784,08 грн.) + (запасні частини 40895,47 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,52) франшиза 1000 грн., додаткові витрати, а саме антигравійна плівка вартістю 8600 грн., не сплачувалась відповідно до відповіді ТОВ «Автомобільний дім Соллі Плюс» від 05.05.2020 року згідно якою антигравійна плівка до комплектації даного автомобіля не входить. Коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] встановлено на підставі звіту № 180/04 наданого ФОП [PERSON] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 07 червня 2023 року до участі в справі залучено в якості третьої особи ПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний». Представник позивача Авдєєв С.О. про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву просив задовольнити в повному обсязі. Відповідача [PERSON] , про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не прибув, у своєму відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, на підставах викладених у відзиві до позовної заяви. Представник третьої особи Панов С.К. про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не прибув, в наданих пояснень щодо позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини у справі. Судом встановлено, що 28 січня 2020 року між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспортного засобу №3101/19-т/к/01, відповідно до якого між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2020 року, у м. Запоріжжя, по вул. Європейській, буд 42 відбулась дорожньо-транспортна пригода, між автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2020 року у справі №333/593/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та визнано винним у вчиненні ДТП. Згідно звіту №63 від 03.02.2020 року наданого СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням КФЗ, складає 55\~529,55 грн. 24\~травня 2019\~року між вПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом АО453477 від 24.05.2019 року, відповідно до якого страхове відшкодування матеріальних збитків становить 100\~000 грн. Відповідно до страхового акту №308/20 ГО від 26 травня 2020 року складеного ПрАТ «СК Аско-Донбас-Північний» встановлений розмір збитку за вирахуванням франшизи становить 25 080, 87 грн., страховиком здійснювався розрахунок завданих збитків виходячи з наступного (вартість робіт- 1250 грн.) + (фарбування -4784,08 грн.) + (запасні частини 40895,47 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,52) франшиза 1000 грн., додаткові витрати, а саме антигравійна плівка вартістю 8600 грн., не сплачувалась відповідно до відповіді ТОВ «Автомобільний дім Соллі Плюс» від 05.05.2020 року згідно якою антигравійна плівка до комплектації даного автомобіля не входить. Грошові кошти в розмірі 25\~080, 87 грн. сплачені на користь ПрАТ «СК Арсенал Страхування», що підтверджується платіжною інструкцією №1473 від 26 травня 2020 року. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Щодо переходу до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. У цій справі третя особа як страховик відповідача (завдавача шкоди) не набула право регресу до останнього. Таке право третя особа могла би набути, відшкодувавши потерпілій завдану їй шкоду, а також за наявності умов, визначених статтею 38 вказаного Закону. Вимога позивача (страховика потерпілої сторони) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Щодо наявності у відповідача зобов`язання з відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності АО/0453477, страхова сума становить 100\~000 грн., вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілої становить 55\~529,55 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами, тобто вартість ремонту є меншою, за страхову суму. Суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Така правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц. У відповідності до п. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином оскільки третьою особою сплачено на користь позивача 25\~080, 87 грн., у разі незгоди з зазначеною сумою, позивачу слід звертатись саме до страховика відповідача, з метою стягнення повної вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілої. Щодо врахування коефіцієнту фізичного зносу Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору, вимогам спеціального законодавства і відповідачем не доведено, а судами не встановлено, що розрахунок такої суми здійснений із порушенням умов договору або правил спеціального законодавства. Відповідно до пункту 7. 38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників транспортного засобу, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових транспортних засобів. У даній справі, належний потерпілій особі транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до матеріалів справи випущено у 2017 році тобто на момент ДТП, пройшло 3 роки. Отже, у наведеному випадку значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, з огляду на що призначення експертизи з метою з`ясування розміру шкоди з урахуванням фізичного зносу не мало правового значення для вирішення справи. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №755/518/19 від 02 червня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, оскільки сума відновлювального ремонту є меншою за розмір страхової суми, у відповідача відсутнє зобов`язання перед позивачем, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати судом покладаються на позивача.

Outcome: dismissed