Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Яворівської міської ради, [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення, визнання договору дарування недійсним та скасування права власності В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013, позивачу було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] . В подальшому вона звернулась до Яворівської ДНК із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом їй було роз`яснено, що для прийняття спадщини їй необхідно скасувати право власності, видане на житловий будинок [ADDRESS] . На момент смерті батька, [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , належав покійному, права на який ніхто не успадкував. В одному із судових засідань їй стало відомо про наявність заповіту її батька в користь брата [PERSON] , який був посвідчений секретарем Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , тобто у переддень смерті батька. Дивним для неї стало те, що у заповіті розписався власноручно її покійний батько, яким був людиною розумною, однак не писемною. Складеним заповітом її брат [PERSON] не скористався, а отже спадкоємцем майна батька не став. В подальшому, [PERSON] звернувся до Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області із заявою про оформлення права власності на спірний житловий будинок. Рішенням №34 від 21.06.2007 Чернилявської сільської ради Львівської області надано [PERSON] право на оформлення свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, хоча даний будинок числився за покійним [PERSON] . Після оформлення свідоцтва про право власності на будинок, [PERSON] уклав договір дарування житлового будинку [ADDRESS] від 11.07.2008, яким даний житловий будинок подарував [PERSON] . Вона як спадкоємець майна померлого [PERSON] , зокрема його житлового будинку [ADDRESS] , у зв`язку із незаконними діями її брата [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, а тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області №34 від 21червня 2007 року « Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] ; визнати договір дарування житлового будинку [ADDRESS] від 11 липня 2008 року недійсним; Скасувати право власності на житловий будинок [ADDRESS] видане на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2015 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07.07.2015 провадження у даній справі було зупинено. Дана справа перебувала в провадженні судді Варениці В.С. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №327 від 11.10.2016 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із звільненням судді [PERSON] та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2016, справа передана для розгляду судді Швед Н.П. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 25.11.2016, відновлено провадження у справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 24.03.2017 провадження у даній справі було зупинено. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №218 від 28.02.2019 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінчення повноважень першого періоду призначення на посаду судді та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019, справа передана для розгляду судді Карпин І.М. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М. від 28.02.2019, справу прийнято до свого провадження. 30.11.2020 Чернилявська сільська рада Яворівського району Львівської області скерувала до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно п. 6 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 ( в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) видача свідоцтва про право власності здійснюється, зокрема органами місцевого самоврядування. Таким чином, виконавчий комітет Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області приймаючи рішення №34 від 21.06.2007 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] » діяв на підставі і в межах своїх повноважень. Крім цього, постановою Львівського апеляційного суду у справі 460/3927/13-ц від 04.06.2019, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Яворівської ДНК про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено. Таким чином позивач [PERSON] не є спадкоємцем майна після смерті іі батька [PERSON] , а тому оскаржуване рішення виконавчого комітету Чернилявської сільської ради Львівської області жодних прав [PERSON] не порушено. У зв`язку із наведеним, просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.12.2020, поновлено провадження у справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2021 залучено до участі в розгляді справи Яворівську міську раду Львівської області. Дана справа перебувала в провадженні судді Карпин І.М. Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №240 від 28.10.2021 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Карпин І.М. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021, справа передана для розгляду судді Білецькій М.О. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2021 матеріали цивільної справи прийняті до розгляду та призначено у даній справі судове засідання. Дана справа перебувала в провадженні судді Білецької М.О. У зв`язку із настанням обставин, які унеможливлюють здійснення повноважень суддею Яворівського районного суду Львівської області Білецькою М.О., а саме довготривалою непрацездатністю у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідно до розпорядження керівника апарату №139 від 21.12.2022 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» справу було повторно розподілено між суддями, справа передана для розгляду судді Матвіїву І.М. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 10.01.2023 матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] \~до Яворівської\~міської ради,\~ [PERSON] \~про визнання\~недійсним та\~скасування рішення,\~визнання договору\~дарування недійсним\~та скасування\~права власності прийняті до розгляду та призначено у даній справі підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 21.03.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Тимощук О.І. 05.09.2023 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Поставитюк В.В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони відповідача, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач представник Яворівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак 05.09.2023 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, просить в задоволенні позовних вимог відмовити Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5\~статті 268 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.09.2023, є дата складення повного судового рішення\~12.09.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з ст. ст.\~12,\~13ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст.\~ст.\~76-79ЦПК\~України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 червня 1965 року, що сторонами не оспорюється. Крім цього судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що сторонами також не оспорюється. [INFO] [PERSON] , помер у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2011. Ще за життя, а саме 26.04.1990, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все майно де б воно не знаходилось і з чого воно б наскладалось і все те що мені буде належити на день смерті і на що матиме за законом матиме право заповів сину, [PERSON] , що проживає в с.Чернилява Яворівського району Львівської області, що підтверджується копією заповіту, виданого секретарем виконкому Чернилявської сільської ради, який зареєстровано в реєстрі за №14. Рішенням виконавчого комітету Чернилявської сільської ради Яворівського району Львівської області №34 від 21 червня 2007 року «Про оформлення права власності на будинок [ADDRESS] », надано право на оформлення свідоцтва про право власності [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 33,2 кв.м, загальною площею 48.3 кв.м. в цілому. Проведення державної реєстрації об`єкта доручено Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , житловою площею 33,2 кв.м, загальною площею 48.3 кв.м. в цілому. Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом, Яворівського районного нотаріального округу Бунтусовою О.В., який зареєстрований в реєстрі за №725, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 33,2 кв.м, загальною площею 48.3 кв.м. в цілому. З довідки №3962 від 11.07.2008, виданої Управлінням земельних ресурсів у Яворівському районі вбачається, що земельна ділянка громадянина [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] не приватизована, державний акт не видавався. Крім цього судом встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013, визначено [PERSON] додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 24 січня 2014 року, [PERSON] звернулась до Яворівської ДНК із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Постановою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 04.06.2019, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов [PERSON] до Яворівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено. Рішення в касаційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.\~1216, 1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі\~статтею 68 Закону України «Про нотаріат»\~та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не долучено жодного доказу того, що житловий будинок [ADDRESS] , який позивач мав намір успадкувати після смерті батька, дійсно до дня смерті перебував у власності її батька [PERSON] . Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що рішення Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2013, яким позивачу надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, постановою колегії суддів Львівського апеляційного суду від 04.06.2019 скасовано, та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Яворівської ДНК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено, дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили, а тому позивач [PERSON] вважається такою, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на його рахунок.

Outcome: dismissed