Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із позовом до ТОВ «Домобудівельна компанія «Фундамент», в якому просить суд стягнути з останнього на його користь заборгованість по заробітній платі без визначення податків, зборів та інших обов`язкових платежів у розмірі 16980,99 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що з 01.02.2019 по 15.09.2022 працював в ТОВ «Домобудівельна\~компанія «Фундамент» на посаді електрозварника ручного зварювання 4 розряду. Відповідно до наказу №195/к від 15.09.2022 позивач звільнений за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, однак при звільненні повний розрахунок з позивачем не проведений і заборгованість по заробітній платі за січень 2022 року становить у розмірі 7432,48 грн. та за лютий 2022 року у розмірі 9548,51 грн. 07.04.2023 позивач звернувся до відповідача з проханням виплатити заробітну плату, однак на своє звернення ніякої відповіді не отримав та кошти не виплачені. Ухвалою від 07.06.2023 відкрито провадження у цій справі та відповідно до положень ст.\~279 ЦПК України\~ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від відповідача інформацію чи дійсно нараховувалась [PERSON] , [INFO] , заробітна плата за період із січня 2022 року по лютий 2022 року, а в разі наявності такої інформації необхідно надати суду розрахунок нарахованої та невиплаченої суми заробітної плати [PERSON] за січень та лютий 2022 року. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву. 11.07.2023 до суду повернувся конверт з направленою судом відповідачу за адресою: [ADDRESS] , кореспонденцією з відміткою «адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с. 23). Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Домобудівельна\~компанія\~«Фундамент» є вул. Соборна, буд. 57, кімната 18, с. Пиріжки, Малинський район, Житомирська область, 11641 (а.с. 24-25). 09.08.2023 судом направлено повторно на адресу відповідача судову повістку, однак 13.09.2023 конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с. 30). Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Станом на 20.09.2023 відповідач ухвалу суду від 07.06.2023 не виконав. Позивач\~в судове засідання не з`явився, однак, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 26). Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що [PERSON] 01.02.2019 прийнятий на роботу в ТОВ «Домобудівельна\~компанія\~«Фундамент» електрозварником ручного зварювання 4 розряду до формувального цеху №1 згідно наказу\~від 31.01.2019\~№ 38-к,\~а 15.09.2022\~він звільнений з роботи за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 8-10). Як вбачається із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ», у звітному 2022 році в січні місяці за 31 трудовий день сума заробітку [PERSON] для нарахування пенсії складає 7432,48 грн., в лютому 28 днів, сума заробітку для нарахування пенсії складає 9548,51 грн. Страхувальником зазначено ТОВ «Домобудівельна\~компанія\~«Фундамент» код 40048603 (а.с. 14-18). \~ \~ \~ \~Беручи до уваги, що відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача щодо не виплати заробітної плати та на доведення відсутності заборгованості перед позивачем не надав, самоусунувся від участі в судовому процесі, ухвалу суду про витребування доказів не виконав, відзив із запереченнями проти позову суду не надав, суд, у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 07.04.2023 позивач надіслав на адресу відповідача заяву, в якій містилась вимога нарахувати та виплатити заробітну плату за період за січень-лютий 2022 року, яка отримана 18.04.2023 (а.с. 4-5). Відповідно до норм статей\~115,\~116 КЗпП України,\~відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець. Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша\~ст. 21 КЗпП України), обов`язок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату. Відповідно до ст.\~12, частини 1 ст.\~81 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів виплати позивачу заробітної плати відповідачем не надано. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування свідчать лише про нарахування заробітної плати, а не її виплату (а.с. 7, 14-18). Суд зазначає, що в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу пропонувалось надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням його доводів, проте, відповідач не надав суду ані відзиву, ані доказів сплати боргу. Таким чином, вина відповідача в порушенні вимог КЗпП України знайшла своє підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1\~статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, таким чином рішення суду в стягнення заробітної плати в межах місячної заробітної плати необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved