Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.06.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №1). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.06.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№13). Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з чоловіком зареєстрували шлюб 04.08.2007р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом №631. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка по тексту позову зазначала, що станом на день звернення до суду вони не проживають з чоловіком більше, ніж два роки, їй відомо, що чоловік знаходиться за кордоном. Позивачка вважає, що родина розпалася через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В судове засідання 21.09.2023р. сторони не з`явилися. По тексту заяв від 19.06.2023р. (надійшла на е/пошту суду) та 23.06.2023р. (надійшла засобами поштового зв`язку) позивачка позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 19, 20). Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 13.07.2023р. та 21.09.2023р., повторно не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме рекомендованими листами за адресою реєстрації місця проживання, яка підтверджена відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 15.06.2023р. (а.с. № 12). Втім, до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. № 21, 27). Також про дату судового засідання 21.09.2023р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 25). Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, заяву про відкладення розгляду справи або відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України суду не скерував. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 21.09.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.08.2007р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом №631 (а.с. №7). Від шлюбу у сторін є двоє дітей: неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] та малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 8,9). Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів позивачки, з першої половини 2021р. через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Зі слів позивачки, чоловік знаходиться за кордоном. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з першої половини 2021р. (отже, більше, ніж 2 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період та причину остаточного припинення шлюбних стосунків між сторонами саме з першої половини 2021р. по причині різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, зі слів позивачки, відповідно до даних, які містить позовна заява (а.с. № 4-6), оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, а також не повідомив суду іншого періоду та причини припинення шлюбних стосунків. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяв до суду від 19.06.2023р. та 23.06.2023р., не висловила своєї думки з цього питання. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 063грн.60коп. (а.с.№3). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved