Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи тим, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] від якого народилась дочка [PERSON] . Більше року їх сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Починаючи з 2022 року, шлюбні відносини фактично припинені, а в 2023 році шлюб розірвано. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною. Він почав погрожувати їй та її рідним фізичною розправою. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] на її адресу постійно надходять погрози вбивством та підпалом її будинку. В 2023 році вона зверталась до Рахівського РВП. На даний час, турбуючись про своє та доньки життя, вона змушена переховуватись від бувшого чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. З огляду на вказані обставини, щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона, як жертва такого насильстива, потребує захисту у порядку, передбаченому ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На підставі наведеного, просила видатиобмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо перебування у місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 5 метрів до місця проживання (перебування) та місця роботи. Заявник, [PERSON] у судове засідання не з`явилася. У заяві просила розгляд справи провести без її участі. Заінтересована особа, [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги визнав. Не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Сторони, [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2023 по справі №305/592/23, провадження по справі №2/305/237/23 між ними розірвано. Факт вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці підтверджується постановами Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.12.2022 по справі №305/2522/22 та від 08.09.2023 по справі №305/1941/23, згідно яких [PERSON] , двічі, було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.2 173-2 КУпАП. Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оскільки після заяви до поліції поведінка [PERSON] та погрози не припиняються, заявниця змушена звернутись до суду із вимогою про видачу обмежувального припису. Чоловік заявниці постійно погрожує їй фізичною розправою. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці, зокрема, психічне та фізичне, перебувають під постійною загрозою. Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявниці, приниження честі та гідності заявниці, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявниці. Заявниця постійно переживає за своє життя та здоров`я та життя і здоров`я своєї дочки, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявниці постійних душевних страждань. Так, відповідно до положень статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч.2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Розроблення законопроекту «Про запобігання та протидію домашньому насильству» було передбачене постановою від 15.05.2013 N 341 Кабінету Міністрів України "Про затвердження Державної цільової соціальної програми підтримки сім`ї до 2016 року", пунктом 4 Плану заходів щодо забезпечення виконання положень Європейської соціальної хартії (переглянутої) на 2015 - 2019 роки, затвердженогорозпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року N 450-р. Проект Закону було спрямовано на реалізацію положень Національної стратегії у сфері прав людини, затвердженої Указом Президента України від 25.08.2015 року N 501/2015. Необхідність прийняття акта була зумовлена також підготовкою до ратифікації Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція). Метою цього Законує є узгодження положень чинного законодавства України у сфері протидії домашньому насильству та насильству стосовно жінок та адаптування його до європейських стандартів, що забезпечують підготування бази для ратифікації передбаченої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 N450-p, Стамбульської конвенції. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є кривдником заявниці [PERSON] , своєї колишньої дружини, по відношенню до якої ним вчинено домашнє насильство. З цих підстав та з врахуванням наявних ризиків до нього слід застосувати обмежувальний припис, з встановленням заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладенням на нього терміном на шість місяців обов`язків, про які вказує заявниця у своїй заяві.

Outcome: approved