Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Віннцької області з позовною заявою до [PERSON] за уачстю третьої особм Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що 09.08.2019 року між нею та [PERSON] у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області був зареєстрований шлюб, актовий запис 1907. 16.10.2019 року шлюб між сторонами був розірваний, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу стало побиття відповідачем позивача, яка перебувала у стані вагітності. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Дитина народилася у Республіці Польща після розірвання шлюбу між сторонами, і Відповідач був записаний батьком дитини без його згоди, оскільки за польським законодавством у разі народження дитини протягом 10 місяців з часу розірвання шлюбу, батьком дитини записується особа, з якою мати дитини перебувала у шлюбі. Відповідач дитину не визнавав, не утримував, допомоги не надавав, тому Позивач звернулася до Вінницького міського суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2021 року у справі № 127/11012/21 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідач рішення Вінницького міського суду від 12.08.2021 р. не виконує, у зв`язку із чим існує заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , а також заборгованість з аліментів на утримання Позивача. Відповідач з часу народження дочки нею не цікавився, участі у вихованні, розвитку та утриманні дочки не брав, не цікавився здоров`ям дочки та її безпекою під час воєнної агресії російської федерації на території України, двічі звертався до Вінницького міського суду з позовом про оспорювання батьківства. Після початку війни Позивач звернулася до Відповідача про допомогу та прихисток для дочки, однак останній у такій допомозі відмовив. Тому після повномасштабного вторгнення рф в Україну для забезпечення безпеки своєї дочки Позивач вимушена була виїхати до Республіки Польщі. Відповідач виїхав за межі території України до початку війни, будь-який зв`язок з ним відсутній, місце перебування його невідоме. Позивач має намір повернутися до України, однак у випадку будь-якої ескалації буде позбавлена можливості вільно без дозволу батька перетинати кордон України разом із своєю дочкою. Свого батька дитина фактично не знає, оскільки Відповідач через декілька місяців після народження дочки та після курсу лікування від алкоголізма та наркоманії знову повернувся до своїх звичок, у зв`язку із чим Позивач була вимушена припинити спільне проживання із Відповідачем. Крім того, Відповідач негативно відноситься до своєї дочки, не турбується та не цікавиться нею, що також є наслідком того, що відповідач не визнає себе батьком дитини, а також вживання наркотичних засобів. В подальшому Позивач подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] з підстав, викладених нею у позовній заяві. Представник Відповідача подав відзив на позовну заяву з врахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав з тих підстав, що після народження дитини сторони почали проживати разом в квартирі [ADDRESS] . Проживали разом до кінця лютого 2021 року. В подальшому під час сварки Позивач повідомила, що дитина не від Відповідача, а від іншого чоловіка. На пропозицію Відповідача щодо підтвердження або спростування її слів про те, що дитина не від Відповідача, шляхом проведення генетичного дослідження, Позивач відмовилась. В кінці квітня 2021 року Відповідач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Не припиняючи утримувати дитину та позивача, шляхом переказування Відповідачем та за можливістю його матір`ю коштів на банківську карту позивача, [PERSON] після отримання позовних матеріалів від колишньої дружини, ще раз запропонував позивачу пройти генетичне дослідження та в подальшому якщо буде підтверджено кровне споріднення, запропонував укласти нотаріальний договір про утримання. Однак позивач відмовилась. В подальшому запропонувала, якщо [PERSON] як батько відмовиться від дитини, то вона відмовиться від аліментів. Через те, що позивач ніяк не погоджувалась перевірити батьківство шляхом визначення кровного споріднення, Відповідач змушений був звернутись із позовом до суду із вимогами про виключення з актового запису про народження дитини відомості про Відповідача як про батька дитини, так як лише в межах такої справи можна провести відповідну судову експертизу. Ухвалою Вінницького міського суду від 10.08.2021 року у справі № 127/18282/21 за клопотанням [PERSON] призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (експертизу ДНК). На вирішення експертизи поставлено наступне питання: 1. Чи є [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] .? Проведення експертизи доручено судовим експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Проте експертиза у справі проведена не була через відмову [PERSON] надати можливість отримати відповідні зразки в дитини. В подальшому сторони помирились, у зв`язку із чим в цій справі [PERSON] подав заяву про залишення позову без розгляду. Однак до сьогоднішнього дня це питання не вирішено. Востаннє 26.12.2021 року між сторонами виник конфлікт, в результаті якого [PERSON] отримав травми, а саме рана м`яких тканин голови, кровотечу з рани, що призвело до загальної слабкості, нудоти та головного болю, отримав струс мозку. У зв`язку із чим перебував на стаціонарному лікуванні з 26.12.2021 року по 12.01.2022 року у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної установи, що підтверджено впискою із медичної карти № 15743 від 12.01.2022 року. З того часу Відповідач прийняв рішення залишити спільне проживання із Позивачем, так як таке проживання у нормальних сімейних відносинах було неможливе і що погано відображалось на загальному спихологічному стані в сім`ї. Оскільки дитині ще не було 3-х років, контакт з дитиною за окремого проживання батька наладити було досить важко, тому Відповідач вважає за недоцільне примушувати Позивача до спільних зустрічей із дитиною. Відповідач 20.02.2022 року виїхав за межі України, у Німеччину, де хотів працевлаштуватись, та 09.04.2022 року надано йому місце проживання, а після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну відповідач переїхав до Риги (Латвія), де проживає і на сьогоднішній час. При цьому Відповідач дійсно допустив порушення стосовно сплати аліментів, але заборгованість виникла саме тому, що Позивач пред`явила виконавчий лист про стягнення аліментів до виконання лише 02.12.2021 року, тому що раніше сторони проживали разом. Однак на даний час дитині лише виповнилось 3 роки, і у зв`язку із постійними сварками із Позивачем, Відповідач розуміє, що він, знаходячись за кордоном, будучи інвалідом третьої групи з дитинства, не може примусити та переконати дитину в такому віці, проводити час із батьком, але водночас, батьком не вживаються дії, що унеможливлюють розвиток дитини, а навпаки, батько дбає про нормальний стан дитини, тому що розуміє, що в такому віці дитині буде краще з матір`ю, яка дбає про неї. На переконання Відповідача позбавлення його батьківських прав відносно дитини, якій лише 3 роки, жодним чином не забезпечить якнайкращого дотримання інтересів дитини, оскільки із проміжком часу, коли дитина зможе усвідомлювати свої бажання та керувати своїми діями, спілкування із батьком може бути відновлене, та поступово набуде систематичного характеру. Представник Відповідача у відзиві також зазначив, що обставини цієї справи свідчать про наявність підстав для того, щоб попередити Відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, налагодити контакт з дитиною, приймати участь у вихованні, розвитку та піклуванні щодо дитини. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 9 год. 30 хв. 28.12.2022 року в приміщенні суду за адресою: 21018, м.Вінниця, вул. Грушевського,17, в залі судових засідань № 18. Зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати висновок щодо розв`язання спору до початку підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.03.2023 р. клопотання представника позивача [PERSON] задоволено, витребувано з КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Пирогова,109) відомості щодо фактів звернення за психіатричною допомогою та чи перебувала на стаціонарному/амбулаторному лікуванні/обліку [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , якщо перебувала, то витребувати належним чином завірені копії медичної документації. 23.03.2023 р. за вих. № 01/00/011/ [NUMBER] на адресу суду був направлений висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . Цей висновок обгрунтований тим, що спір між батьками щодо проживання дитини відсутній. 23.03.2023 р. на адресу суду надійшла відповідь з КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені академіка О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Пирогова,109) за вих. №29/1952 від 21.03.2023 р. про те, що [PERSON] на лікуванні не перебувала. 27.03.2023 р. судом прийнято заяву [PERSON] про зміну предмету позову, в якій позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Клопотання представника позивача задоволено, витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області для огляду в судовому засіданні справи №№ 127/15428/17, 127/4674/22, 127/11012/21, 127/18282/21. Ухвалою суду від 27.03.2023 р. витребувано в Службі у справах дітей Вінницької міської ради висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . 29.05.2023 р. на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] . 26.07.2023 р. представник позивача надала суду запити до правоохоронних органів щодо надання інформації, чи були відкриті кримінальні провадження відносно [PERSON] за домашнє насильство. 22.08.2023 року на адресу суду надійшла відповідь Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 18.07.2023 р. № 25/Ж-29аз на запит адвоката Шишковської А.Б. від 12.07.2023 р. №1/Я та копії кримінального провадження 12021025020001285. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 16.10.2019 року шлюб між сторонами був розірваний, свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2021 року (справа № 127/11012/21) стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. При розгляді справи у Вінницькому міському суді за позовом [PERSON] про стягнення аліментів Відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву про виключення відомостей про батька з актового запису. Ухвалою Вінницького міського суду в прийнятті зустрічного позову [PERSON] було відмовлено. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Першим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заборгованість по аліментах на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] станом на 31.08.2022 року, складає 29 437,54 грн. За цей же час заборгованість з аліментів на користь [PERSON] на її утримання складає 18 840, 03 грн. Позивач є власницею квартири [ADDRESS] . За цією адресою зареєстровані Позивач та її дочка [PERSON] , що підтверджено Довідкою про фактичне проживання/склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 24.10.2022 р. № 41, виданою ОСББ «Некрасова 42». Згідно з характеристик.ою від 24.10.2022 р. за підписом голови правління ОСББ «Некрасова 42» [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою : [ADDRESS] . За роки проживання проявила себе виключно з позитивного боку, ввічлива, неконфліктна, доброзичлива, відповідальна, в стані алкогольного сп`яніння помічена не була, бере активну участь у громадських зібраннях. Родина добропорядна та неконфліктна, скарг на порушення нею правил проживання у будинку від сусідів не надходило. Згідно з випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , домашня адреса: [ADDRESS] , дитина обслуговується в КНП «ЦПМСД № 5» м. Вінниці у лікаря загальної сімейної практики сімейної медицини. Декларація була складена 14.07.2021 р. представником дитини була її мати - [PERSON] , вона була з дитиною на прийомі. В подальшому дитина приходила на прийом в супроводі мами. Батько дитини до лікаря не звертався, станом дитини не цікавився (виписка від 25.10.2022 р. додається до позовної заяви). Відповідно до Медичної довідки від 27.10.2022 р. недержавного закладу охорони здоров`я поліклініки «Медик» 99-400 м. Лович (Польща), вул. Уланська, 2, за підписом лікаря [PERSON], спеціаліста-педіатра, спеціаліста сімейної медицини, [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , перебуває на обліку у цій поліклініці з народження (лікар-педіатр [PERSON] ), дитина з`являлася на обстеження тільки з матір`ю, батько дитини не з`являвся. Стан здоров`я задовільний, вакцинована згідно із календарем щеплень, психомоторний розвиток правильний. Згідно з медичною довідкою від 27.10.2022 р. недержавного закладу охорони здоров`я поліклініки «Медик» 99-400 м. Лович (Польща), вул. Уланська, 2, за підписом лікаря Войчєха Пєтшака, лікаря медицини, спеціаліста з внутрішніх хвороб, [PERSON] , [INFO] , місце проживання [ADDRESS] , здорова фізично і психічно. Не має алкогольної або наркотичної залежності. Здатна здійснювати опіку над донькою. Відповідно до заяви [PERSON] , виховательки дошкільного навчального закладу № 1 у м. Лович 99-400, м. Лович, вул. Уланська, 1, виданої 27.10.2022 р., яка є вихователькою [PERSON] , [INFO] , з моменту зарахування до дошкільного навчального закладу до теперішнього часу вона жодного разу не бачила батька дитини. Контакту батька з дошкільним навчальним закладом не було жодного разу. Дитина добре розвинута відповідно до свого віку, вихована, психічно здорова, обстежена. Матір дитини [PERSON] , [INFO] , бере участь у заходах дошкільного навчального закладу. Згідно з довідкою Міського центру соціальної підтримки 99-400, м. Лович, вул. Каліська, 6 від 26.10.2022 р., [PERSON] , PESEL: [NUMBER] (паспорт [NUMBER] ), адреса: [ADDRESS] , проживає з дочкою [PERSON] , PESEL: [NUMBER] (паспорт [NUMBER] , номер свідоцтва про народження [NUMBER] ). З інформації, отриманої під час виїзду за місцем проживання 17.10.2022 р., слідує, що на даний момент вона проживає у [PERSON] , який надав їй вищезгадане приміщення на час її перебування на території Польщі. Дитина за місцем проживання забезпечена місцем для сну та ігор, має розвиваючі іграшки. [PERSON] показала працівникові одяг дитини, що відповідає сезону, та відповідні продукти харчування. У приміщенні чисто. Згідно з довідкою від 03.11.2022 р. [PERSON] надав кімнату в квартирі, в якій він проживає, для [PERSON] (паспорт [NUMBER] ) та [PERSON] (паспорт [NUMBER] ) на час їх перебування в Польщі. Підтверджує, що від моменту їх приїзду до Польщі (27.02.2022р.) до теперішнього часу жодного разу він не бачив батька [PERSON] , з яким він познайомився раніше. Як вбачається з довідки про волонтерську діяльність для Фонду під назвою « ЦЕ ПЛАН », громадянка [PERSON] , народилася [INFO] у місті Вінниця, Україна, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у якості волонтера в період з 01.03.2022 р. до 30.06.2022 р. надавала добровільно і безоплатно на користь акції МИР ДЛЯ УКРАЇНИ, за адресою: м. Лович, вул. Яна Павла ІІ, № 1, яку проводив Фонд під назвою «ЦЕ ПЛАН», номер KPS: 0000943956, послуги, що відповідають виконанню роботи, до обсягу яких входили наступні дії: обслуговування об`єкта «Мир для України», зокрема: 1.Послуги з приймання об`єкту 2.Діяльність на користь осіб, що знаходяться під опікою Фонду, а саме: -надання адміністративної допомоги; -діяльність для професійної та суспільної інтеграції та реінтеграції; -діяльність для інтеграції іноземців; -пропагування працевлаштування та професійної активізації. 3.Діяльність на користь Фонду : -Просування Фонду у громадських засобах масової інформації та пресі; -організація волонтерської діяльності. Наведені вище послуги виконувалися/виконуютьсяся в обсязі: півставки. Відповідно до характеристики Повітового Центру зайнятості у м. [PERSON] працює у Повітовому центрі зайнятості в м. Лович з 21.03.2022 р. по теперішній час, працює на підставі цивільно-правового договору угоди на посаді перекладача. До її обов`язків належить переклад на українську мову документів, що використовуються при реєстрації безробітних осіб в цьому центрі, підготовку інформаційних матеріалів для клієнтів Повітового Центру зайнятості у м. Лович, допомога організації зустрічей з громадянами України. Працівниця виконує доручені їй обов`язки у Відділі інформації, обліку та виплат, а також в Центрі професійної активізації. Сумлінність, заангажованість та відповідальність, які її характеризують, є беззаперечною гарантією ретельно виконаної роботи. Завдяки її креативності, організаційним здібностям та стресостійкості [PERSON] успішно виконує довірені їй обов`язки. Значний рівень самостійності при виконанні професійних обов`язків робить [PERSON] ідеальним працівником, який глибоко залучений у діяльність фірми та ідентифікує себе із нею. Інтерперсональні навички роблять [PERSON] взірцевою візитівкою цього центру як у контактах із клієнтами, так і зі співробітниками. Позивач надала суду усні та письмові пояснення, в яких зазначила, що після народження доньки відповідач ні разу не зателефонував їй та станом доньки не цікавився. Також його не цікавило, хто забрав позивача з дитиною з пологового будинку та як почувають себе мати та новонароджена донька, де вони проживають та чи мають будь-які засоби до існування. Також позивач повідомила, що не хотіла реєструвати [PERSON] батьком доньки, однак за польським законодавством, якщо після розірвання шлюбу дитина народжується протягом 300 днів, батьком у свідоцтві про народження дитини записується особа, з якою матір дитини перебувала у шлюбі. Тому позивач була вимушена записати батьком дитини [PERSON] . Позивач повернулася в Україну, коли дитині виповнилося 3 місяці на прохання матері відповідача, який в той час проходив програму лікування від алкоголізму. Однак лікування він припинив достроково, почав пиячити, вживати наркотичні засоби, і в грудні 2021 року в стані алкогольного сп`яніння прийшов до позивача за адресою [ADDRESS] , спричинив їй тілесні ушкодження, налякав доньку, у зв`язку із чим позивач викликала працівників поліції. В судовому засіданні, яке відбулося 26.07.2023 року, представник позивача надала суду запит, який був зроблений у зв`язку із спростуванням доводів відзиву на позовну заяву представника відповідача. Представником позивача була отримана відповідь від 18.07.2023 р. за вих. № 25/Ж-29аз на запит № 1/я від 12.07.2023 р., який досліджений судом. У відповіді на запит зазначено, що відповідно до відомостей, внесених до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» (далі - ІКС ІПНП) встановлено, що 26.12.2021 року о 19.34 за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» до ГУНП у Вінницькій області надійшло звернення [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , її колишній чоловік [PERSON] , під час сварки спричинив їй тілесні ушкодження. У розмові з оператором лінії «102» заявник зазначила про те, що медичної допомоги не потребує. Вказане звернення зареєстровано в електронному журналі ЄО ІКС ІПНП відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за № 22022 від 26.12.2021 р. Для забезпечення реагування на вказане звернення на місце події направлено наряд з протидії домашньому насильству Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області «Поліна-209», який, встановивши обставини події, за згодою [PERSON] , доставили заявника до відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та передали слідчо-оперативній групі вказаного підрозділу. За результатами розгляду звернення [PERSON] органом дізнання відомості внесено до ЄРДР № 12021025020001285 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також судом досліджено копію Витягу з ЄРДР від 27.12.2021 р., постанову про призначення дізнавача від 27.12.2021 р., повідомлення про початок досудового розслідування від 27.12.2021 р., протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2021 р., постанову про призначення судово-медичної експертизи від 28.12.2021 р., висновок експерта № 1213 від 30.12.2021 р. та постанову про закриття кримінального провадження від 27.01.2022 р. У висновку експерта № 1213 від 30.12.2021 р. зазначено, що на підставі даних судово-медичного обстеження [PERSON] , 1992 року народження, у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження - синець та цяткові крововиливи в потиличній ділянці по центру; синець та садно в лівій орбітальній ділянці; синець та садна в лівій виличній ділянці; садна - на бічній поверхні шиї справа, на передній поверхні шиї, на передній поверхні лівого передпліччя, в лівій ліктьовій ямці. Вказані тілесні ушкодження у [PERSON] належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлід здоров`я (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень; давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 26.12.2021 р. Судом досліджено справу № 127/15428/17, з якої вбачається, що 18.05.2017 року о 05.50 годині у [PERSON] біля будинку [ADDRESS] під час поверхневого огляду було виявлено та вилучено залишки подрібненої речовини рослинного походження та металевий пристрій для куріння із нашаруванням речовини темного кольору, які згідно з висновком експерта містить 0,059 г екстракту канабісу та 0,0812 г канабіс, які він зберігав без мети збуту для власних потреб. За цим фактом відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження №12017020010002439, яке постановою від 04.07.2017 року було закрито, та справу було передано до Вінницького міського суду Вінницької області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2017 р. у справі № 127/15428/17 [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 60 годин. В цій справі була проведена судова хімічна експертиза, і у висновку експерта № 766 від 23.06.2017 року вказано, що на внутрішній поверхні представленого на експертизу пристрою для куріння виявлено нашарування екстракту канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса екстракту канабісу на поверхні представленого на експертизу пристрою становить 0,059 г (у висушеному стані). Надана на експертизу речовина рослинного походження є канабісом, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса наданого на експертизу канабісу у висушеному стані - 0, 0812 г. Також судом досліджено справу № 127/4674/22, з якої вбачається, що відповідач 07.02.2022 р. о 01:40 год в м. Вінниці по вул. 600-річчя, 2 керував транспортним засобом «Skofa Fabia» в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.04.2022 р. у справі №127/4674/22 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. У справі № 127/11012/21 міститься зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису, яка 09.06.2021 року подана через канцелярію до початку розгляду справи по суті. В зустрічній позовній заяві [PERSON] вказав, що після отримання ним позовних матеріалів про стягнення аліментів, ще раз запропонував відповідачу ( [PERSON] ) пройти генетичне дослідження та в подальшому якщо буде підтверджено кровне споріднення, сторони укладуть нотаріальний договір про утримання. Тому із наявністю спору про батьківство подав таку позовну заяву. Ухвалою суду від 14.07.2021 року у справі № 127/11012/21 у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису відмовлено. У липні 2021 року відповідач знову звернувся до Вінницького міского суду з позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 30.07.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 127/18282/21 за правилами загального позовного повадження. Судом досліджено справу № 127/18282/21. Ухвалою суду від 10.08.2021 р. у справі № 127/18282/21 призначено в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, судову молекулярно - генетичну експертизу (експертизу ДНК). На вирішення експертизи поставлено наступне питання: 1.Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ? Проведення експертизи доручено судовим експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України (21000, м. Вінниця, вул. Василя Порика, 8). Зобов`язано позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , за повідомленням експерта з`явитись до експертної установи для відібрання біологічних зразків. Зобов`язано сторони по справі позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] надати на вимогу судового експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України усі необхідні для проведення експертизи додаткові матеріли та документи. Попереджено сторони про наслідки ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України. Роз`яснено [PERSON] та [PERSON] , що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. 26.10.2021року від Вінницького НДЕКЦ до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/102-21/12522-БД від 18.10.2021 року з матеріалами цивільної справи №127/18282/21. Ухвалою суду від 23.11.2021 р. у справі № 127/18282/21 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду. Суд бере до уваги, що представник відповідача у відзиві визнав той факт, що відповідач умисно не бере участі в утриманні та вихованні доньки [PERSON] , на даний час спір про батьківство відповідача відносно доньки [PERSON] не вирішено, для утримання дитини відповідачу необхідне підтвердження кровного споріднення з дитиною, що свідчить про відсутність будь-яких почуттів та відповідальності батька відносно дитини. При цьому суд критично відноситься до доводів відзиву про те, що оскільки дитині ще не було трьох років, контакт з дитиною за окремого проживання батька налагодити було досить важко, тому відповідач вважав за недоцільне примушувати позивача до спільних зустрічей з дитиною. Як було встановлено судом та не спростовано представником відповідача, до лютого 2022 року сторони проживали у м. Вінниці, однак окремо, кожен за своїм місцем проживання. На початку повномасштабної агресії рф позивач розшукувала відповідача, телефонувала йому, просила допомоги, однак останній на контакт не йшов, будь-якої допомоги не надавав. Як до війни, так і протягом всього воєнного стану, у тому числі і на час розгляду цієї справи, відповідач безпекою своєї дочки не цікавився, жодного разу не зателефонував. В судовому засіданні позивач повідомила про те, що 15.08.2023 року відповідач вперше за весь час з 26.12.2021 року їй зателефонував на вайбер та повідомив, що заборгованість по аліментах на утримання позивача він перерахував, а на утримання дитини він сплачувати не буде, оскільки вирішується питання про позбавлення його батьківських прав і він розраховує на те, що позивач будь-яких претензій до нього по аліментах на утримання дитини мати не буде. Також суд бере до уваги те, що представником відповідача у відзиві вказано, що обставини цієї справи свідчать про наявність підстав для того, щоб попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, налагодити контакт з дитиною, приймати участь у вихованні, розвитку та піклуванні щодо дитини. Однак у відзиві не зазначено, коли та в який спосіб відповідач має намір приймати участь у вихованні, розвитку та піклуванні щодо дитини, тому що як зазначено у відзиві на позовну заяву, з 20.02.2022 року відповідач змінив країну проживання та не має наміру проживати в Україні, в той час, коли позивач з дочкою проживають в Україні, куди у червні 2023 року повернулися після вимушеної еміграції. Суд приходить до висновку про те, що сам факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини, оскільки у відзиві не вказано, в який спосіб відповідач має намір приймати участь у вихованні дитини, дбати про неї, при цьому постійно проживаючи в іншій країні. Також у відзиві не вказано, що відповідач має батьківські почуття до дитини, турбується про неї та про її безпеку. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України слідує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ст. 164 СК України один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29.11.2019 року у справі №127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Мотиви, з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько неповнолітьої [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дочки. Враховуючи те, що відповідач в судовому порядку двічі оспорював своє батьківство та просив виключити запис як батька з актового запису про народження дитини, суд доходить переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Суд, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов, суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дитини настануть позитивні наслідки. Таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів дитини для її подальшого гармонійного розвитку. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати позивача складаються із судового збору в розмірі 992,40 грн., за надання професійної правничої допомоги в розмірі 20 000 грн.

Outcome: approved