Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

14.09.2023 [PERSON] , за участю заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Встановлення даного факту заявник обґрунтовує необхідністю подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив суд здійснити розгляд заяви за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали заяви та справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла громадянка України [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України Серія [NUMBER] , виданий 25.03.1996 Каховським РВ УМВС України в Херсонській області), що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 16.08.2023 № 46, виданим Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Таврійськ» Таврійської міської ради. Згідно довідки про причину смерті до форми № 1006/0 № 46 від 16.08.2023 причина смерті [PERSON] - ішемічна хвороба серця. Разом з тим, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1, 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, суд вважає те, що станом на час смерті [PERSON] ( [INFO] ), яка померла [INFO] , м. Таврійськ, Каховського р-н, Херсонської обл. було тимчасово окупованою територією України. Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. 12.09.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом № 13779/24.29-63 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті її матері - [PERSON] ( [INFO] ), оскільки надана копія остаточного лікарського свідоцтва про смерть в переліку підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для державної реєстрації смерті померлої особи - відсутня. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.06.1963, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб від 03.09.1983 Серія [NUMBER] , виданого міським відділом РАЦС м. Нова Каховка Херсонської області [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545. Відповідно до положень вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106- 1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. В даному випадку, надане заявником остаточне лікарське свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки в наданому остаточному лікарському свідоцтві про смерть проставлені дві печатки лікарських установ, що порушує вимоги заповнення відповідного документу згідно чинного законодавства. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]». Враховуючи викладене, суд приймає як доказ смерті копію лікарського свідоцтва про смерть та копію довідки про причину смерті, які видані установою, утвореною відповідно до Конституції та законів України, яка перебуває на території територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), оскільки можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими. Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності з огляду на міжнародну практику, суд вважає заявлені заявницею вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене та враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] ( [INFO] ) в м. Таврійськ, Каховського р-н, Херсонської обл.,Україна на території, де органи державної влади України станом на 16.08.2023 тимчасово не здійснювали свої повноваження, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті її матері - [PERSON] ( [INFO] ) підлягає задоволенню.

Outcome: approved