Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

В березні 2023 року ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що в результаті укладення договору факторингу між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", останнє набуло права вимоги серед іншого за кредитним договором № 2934184, укладеним з [PERSON] 17 грудня 2020 року. Згідно зазначеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 29 грудня 2020 року. Відповідач порушила договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед кредитором у в розмірі 23 651, 92 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту - 5 900 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 17 751, 92 грн. Вказана заборгованість в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 23 651, 92 грн., судові витрати у розмірі 2 684 грн. Ухвалою суду від 28 березня 2023 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк надала відзив на позовну заяву, у якому вказала, що вимоги позивача є безпідставними та суперечать як обставинам справи, так і вимогам чинного законодавства та правовим висновкам Верховного суду, що підтверджується наступним. Відповідно до умов договору № 2934184 від 17 грудня 2020 року відповідач зобов`язувалась повернути ТОВ "Мілоан" кредит в сумі 7 000 грн. та сплатити проценти за користування ним в термін до 29 грудня 2020 року. Проценти за користування кредитом складають 739, 20 грн, які, згідно умов договору, нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач зазначає, що не укладала з ТОВ "Мілоан" додаткових угод про продовження строку надання кредиту та строку дії договору. Таким чином, позивач брала на себе зобов`язання повернути ТОВ "Мілоан" кредит в сумі 7 000 грн., 490 грн. - комісії за надання кредиту та 739, 20 грн. - процентів за користування кредитом за період з 17 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року, що становить 8 229, 20 грн. Позивач частково виконала взяті на себе зобов`язання та сплатила на користь ТОВ "Мілоан" кошти в сумі 2 329, 20 грн., чим погасила тіло кредиту на суму 1 100 грн., комісію в сумі 490 грн. та проценти за користування кредитом - 739, 20 грн, у зв`язку із чим розмір не повернутого кредиту складає 5 900 грн. тіла кредиту. В той же час позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитом в сумі 17 751, 92 грн. за період з 10 березня 2021 року по 10 травня 2021 року. Вказані проценти нараховані після спливу строку кредитування, що є незаконним, тому просила відмовити в задоволенні позову та стягнути із позивача на її користь витрати на оплату допомоги адвоката у сумі 5 000 гривень. 20 липня 2023 року відповідач надала до суду пояснення, згідно яких нарахування процентів за користування кредитом після спливу строку дії кредитного договору вважала незаконним. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору про відступлення права вимоги № 64-МЛ від 11 березня 2021 року ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" право вимоги до позичальника [PERSON] (а.с. 11-16). 17 грудня 2020 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2934184, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 7 000 грн., строком на 12 днів з 17 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року. Комісія за надання кредиту становить 490 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 739, 20 грн, які нараховуються за ставкою 0, 88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором є фіксованим (а.с. 5-7). Між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Мілоан" виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 7 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35661370 від 17 грудня 2020 року (а.с. 9) та випискою за договором № б/н за 17 грудня 2020 року (а.с. 77). Відповідно графіку розрахунків, який є додатком до договору від № 2934184 від 17 грудня 2020 року [PERSON] мала повернути ТОВ "Мілоан": 7 000 грн. - суму кредиту, 490 грн. - комісію за надання кредиту, 739,20 грн. - проценти, що становить 8 229, 20 грн. (а.с. 8). Із розрахунку заборгованості слідує, що станом на 27 лютого 2021 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2934184 від 17 грудня 2020 року становить: 7 000 грн. - суми кредиту наданої 17 грудня 2020 року; 490 грн. - комісії нарахованої 17 грудня 2020 року; 729, 52 грн. - процентів за користування кредитом за період з 18 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року ( з розрахунку 61,60 грн. в день); 17 700 грн. - процентів за користування кредитом за період з 30 грудня 2020 року по 27 лютого 2021 року ( з розрахунку 295 грн. в день) (а.с. 59). Станом на день подачі позову до суду відповідач у повному обсязі борг не повернула. Відповідачем 28 грудня 2020 року було здійснено платіж у розмірі 2 267, 60 грн., чим остання погасила тіло кредиту на суму 1 100 грн., комісію в сумі 490 грн. та проценти за користування кредитом в сумі 677, 60 грн. (а.с. 59). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1.3, 1.4 кредитного договору та Графіку розрахунків строк кредитування склав 12 днів з 17 грудня 2020 року по 29 грудня 2020 року. Вказане також підтверджується витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № 64-МЛ від 11 березня 2023 року (а.с. 16). Таким чином, позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитом в сумі 17700 грн. за період з 30 грудня 2020 року по 27 лютого 2021 року після спливу строку кредитування. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] процентів за кредитом у розмірі 17700 грн. за період з 30 грудня 2020 року по 27 лютого 2021 року, нарахованих після спливу строку кредитування (29 грудня 2020 року), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 5 951, 92 грн., з яких 5 900 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 51,92 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом (за останній день дії кредитного договору - 29 грудня 2021 року). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, зокрема розмір відшкодованих судових витрат визначається пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З огляду на часткове задоволення судом позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 671 грн., яка являється пропорційною розміру задоволених позовних вимог (2684 х (100 х 5951,92:23651,92) : 100). Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просила стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідач надала договір про надання професійної правничої допомоги від 29 березня 2023 року, укладений із адвокатом Гурбою М. В. (а.с. 41), розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого розрахунок обсягу наданих послуг становить 5 годин, в якому визначено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 1000 гривень, акт про надану професійну правничу допомогу від 10 квітня 2023 року (а. с. 43), ордер на надання правничої допомоги (а.с. 44). Враховуючи співмірність наданих адвокатом Гурбою М. В. послуг зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, ціною позову; відсутність клопотань позивача в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України; беручи до уваги те, що позов було задоволено частково, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3 750 грн., що являється пропорційним до розміру позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено ((100 - 100 х 5951,92:23651,92) х 5000 : 100). На підставі ст. ст. 610, 626, 627, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved