Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просила стягнути з відповідача 858,05 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначила, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі №520/6819/19 призначено економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Супровідним листом завідувача лабораторії економічних, товарознавчих, психологічних дослід\-жень та досліджень об`єктів інтелектуальної власності Національного наукового центру «Інститут су\-дових експертиз ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса» - В.Фесюніна від 07.10.2021 №4852/06-23/14.1/ 2321 їй надісланий рахунок №1898 від 04.10.2021, який за зазначеними у ньому реквізитами, сплачено 12 жовтня 2021 року в розмірі 5148.30 грн., про що директору експертного центру надіслана квитанція. Окремою ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі №520/6819/19 заяву [PERSON] , в порядку ст. 383 КАС України, за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Однак, протягом одного року у справі №520/6819/19 судово-економічна експертиза так і не прове\-дена. 21 грудня 2022 року нею директору На\-ціонального наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса» Клюєву О.М. подано запит про надання інформації щодо використання сплачених нею коштів за проведення судово-економічної експертизи, згідно рахунку №1898 від 04.10.2021 у розмірі 5148.30 грн. Оскільки судово-економічна експертиза у справі №520/6819/19 не проведена, просила вирішити питання повернення їй коштів, сплачених 12 жовтня 2021 року у розмірі 5148.30 грн., згідно рахунку №1898 від 04.10.2021, або виконати Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року. 31.03.2023 після надання нею 10.03.2023 копії довідки банку з повними банківськими реквізитами (картка реквізитів), на її картковий рахунок повернуто частину грошових коштів, сплачених згідно рахунку №1898 від 04.10.2021, а саме в сумі 4290,25 грн. Отже, різниця у сплачених нею Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф.М.С.Бокаріуса» коштів і повернутих їй складає 858,05 грн., які відповідач добровільно відмовляється повернути. Крім того, відмова відповідача протягом майже двох років виконати її вимоги щодо повернення 858,05 грн. за невиконане ним зобов`язання викликало у неї почуття розпачу, у зв`язку з чим вона просила також стягнути завдану їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28.06.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали та копії позову з додатками на подання відзиву на позов. 21.07.2023 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує з наступних підстав. Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у справі №520/6819/19 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії призначено економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на позивача. [PERSON] сплатила вартість проведення експертизи згідно рахунку №1898 від 04.10.2021 у розмірі 5148.30 грн. Однак, економічна експертиза у справі №529/6819/19 не проведена через ненадання експерту додаткових матеріалів для проведення відповідного дослідження, справа повернута до суду. Згідно звіту про фактичні витрати часу при складанні повідомлення про неможливість надання висновку дослідження №25343 від 16.06.2022, відповідачем у даній справі отримано 5148.30 грн. за експертне дослідження, витрати пов`язані зі складання повідомлення про неможливість надання висновку склали 858.05 грн., тому розмір коштів, що підлягають поверненню [PERSON] склали 4290.25 грн., які повернуті їй, про що вона не заперечує. Розмір коштів 858.05 грн. повернуті бути не можуть, оскільки вони фактично витрачені на складання повідомлення про неможливість надання висновку експерта, на що витрачено 5 експерто-годин. Крім того, щодо стягнення моральної шкоди представник вказав, що позивачем не було доведено ні факту завдання їй моральної шкоди, ні протиправності дій відповідача, ні причинно-наслідкового зв`язку між ними, а тому такі вимоги також відповідач заперечує. Протягом строк, встановленого судом в ухвалі суду від 28.06.2023, позивачем не надано до суду відповіді на відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Згідно із\~ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Згідно із ч. 7\~ст. 72 ЦПК України\~експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Згідно ст.\~22\~ЗУ «Про\~судову експертизу»,\~у разі\~проведення судової\~експертизи за\~дорученням відповідного\~органу чи\~особи іншої\~держави,\~з якою\~Україна має\~угоду про\~взаємну правову\~допомогу і\~співробітництво,\~застосовується законодавство\~України,\~якщо інше\~не передбачено\~зазначеною угодою. Оплата вартості судової експертизи здійснюється за домовленістю між замовником і виконавцем судової експертизи. Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала заява [PERSON] в порядку\~ст.382 КАС України\~та\~ст.383 КАС України, в якій вона просила: - визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 520/6819/19 за яким не вірно, без врахування суми індексації, здійснений розрахунок [PERSON] суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі\~Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 №159; - встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 520/6819/19 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року у вказаній справі призначено економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Витрати зі сплати експертизи покладено на позивача. Згідно рахунку-фактури №1898 від 04.10.2021, вартість проведення експертизи складає 5148.30 грн., яка була сплачена [PERSON] , що не заперечується сторонами. За допомогою вільного доступу до ЄДРСР встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 по справі №520/6819/29 задоволено клопотання судового експерта про витребування доказів у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. У зв`язку з невиконанням ГУ ПФ України в Харківській обл. ухвали суду від 13.10.2021, 07.07.2022 Харківським окружним адміністративним судом повторно витребувано документи, зазначені в клопотанні судового експерта. Однак, такі документи судовому експерту так і не були надані, внаслідок чого ним надано повідомлення про неможливість складання висновку експертного дослідження. Окремою ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року у справі №520/6819/19 заяву [PERSON] в порядку\~ст. 383 КАС України\~по справі №520/6819/19 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії\~ - задоволено частково. 31.03.2023 на картковий рахунок позивача ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С Бокаріуса повернув частину грошових коштів, сплачених згідно рахунку №1898 від 04.10.2021, а саме в сумі 4290,25 грн. Різниця між сплаченими та повернутими коштами склала 858.05 грн. Постановою КМ України №804 від 27.07.2011 «Деякі питання надання платних послуг науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції» затверджено перелік платних послуг, що надаються науково-дослідними установами судових експерти Міністерства юстиції. Постановою КМ України №710 від 01.07.1996 затверджено Інструкцію про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів. Суд звертає увагу, що положеннями чинного цивільного законодавства не врегульований порядок повернення коштів за проведення експертизи, яка не була проведена. При цьому, як вбачається зі звіту про фактичні витрати часу, складеного заступником головного бухгалтера ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Лялюк О.І.,, наданого представником відповідача до відзиву, при складанні повідомлення про неможливість надання висновку дослідження №25343 від 16.06.2022 було витрачено 5 експерто-годин, 1 експерто-година коштує 171.60 грн., тому вартість п`яти таких годин склала 858.05 грн. У зазначену суму увійшли: вивчення ухвали, наданих матеріалів, робота з нормативною документацією з метою встановлення необхідності в додаткових вихідних даних, підготовка клопотання, супроводжувальних листів, оформлення повідомлення. Згідно ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що оскільки судовий експерт приступив до виконання експертного дослідження №25343 згідно ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року про призначення судової економічної експертизи, ним фактично витрачено 5 експерто-годин, вивчались відповідні документи матеріалів справи, готувались клопотання до суду про витребування додаткових матеріалів, тому вимога позивача про повернення їй суми коштів за фактично витрачений судовим експертом час не грунтується на положеннях закону і задоволенню не підлягає. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом\~на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до положень\~ст. 23 ЦК України\~позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №375/2051/18 (провадження № 61-11639ск19) у позовній заяві\~\~про відшкодування\~\~моральної\~\~(немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її\~\~заподіяно позивачеві,\~з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір\~шкоди, та\~якими доказами це підтверджується. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 ЦПК України. У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди та не обгрунтовано, в чому вона виразилась; при цьому, судом не встановлено протиправність дій відповідача, а тому не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та емоційним станом позивача, тим більше, що суду не надано жодного доказу на підтвердження настання вказаних позивачем негативних явищ. На підставі викладеного, позов задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, та

Outcome: dismissed