Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У березні 2023 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, просив суд:\~ визнати\~ його батьком [PERSON] , [INFO] , про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області зроблено актовий запис №1099 від 13 липня 1998 року. В обґрунтування поданого позову зазначено, що з 1997 року по 2007 рік позивач разом з відповідачем проживали разом однією сім`єю, мали спільне господарство, офіційно шлюб не реєстрували, хоча фактично перебували у шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них [INFO] народився\~ син [PERSON] . [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Вказано, що державну реєстрацію народження [PERSON] здійснено Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Актовий запис про народження проведено за №1099 у Книзі реєстрації народжень. Відомості про батька [PERSON] вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. По батькові дитини [PERSON] вказано саме « [PERSON] », що додатково підтверджує, що при реєстрації народження дитини матір вважала батьком саме [PERSON] . Після народження дитини сторони разом проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували сина. Позивач постійно проводив час з сином, цікавився його особистим життям, брав участь у його навчанні та виховував, матеріально утримував.\~\~ Позивач зазначав, що вищевикладені обставини свідчать про те, що він є батьком [PERSON] , однак не зазначений батьком при державній реєстрації народжень, оскільки державна реєстрація народження відбулася відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто прізвище записане матері, а відомості про батька записані зі слів матері. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2023 року матеріали цивільної справи передано до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 травня 2023 року прийнято з Ленінського районного суду м. Кіровограда до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представник позивача, адвокат Охременко А.В. в підготовче судове засідання подав заву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви позовні вимоги\~ визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 червня 2012 року, про народження [PERSON] зроблений відповідний актовий запис №1099 в Книзі реєстрації народжень\~ 13 липня 1998 року. В графі «батьки» зазначена мати [PERSON] , а батько [PERSON] . Сторони з 1997 року по 2007 рік проживали разом, однак не перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] проживає та зареєстрований за місцем проживання та реєстрації батька [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 21 липня 2016 року. Відповідно до листа начальника Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому, повідомлено, що за відомостями Реєстру, станом на 07 березня 2023 року, виявлений актовий запис про народження №1099 від 13 липня 1998 року, складений на [PERSON] Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. В даному випадку прізвище дитини було зазначено саме за вказівкою матері, що відображено у свідоцтві про народження. Між тим,\~ сторони проживали разом, вели спільне господарство, кожен з них не перебував на момент народження сина в іншому зареєстрованому шлюбі. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (стаття 129 СК України). До вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу (частина перша статті 20 СК України). Тлумачення норм СК України свідчить, що: - законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства відповідно до статті 128 СК України та статті 129 СК України; - у статті 128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту частини першої статті 20 СК України та статті 128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі статтею 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності; частина перша статті 129 СК України стосується ситуації, за якої оспорити батьківство може чоловік, який вважає себе батьком дитини, а батьком дитини записана інший чоловік. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved