Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться на балансі позивача. В період з 01.05.2015 підприємство надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території. Відповідно до інформації Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (далі - КК «ЦКС») за квартирою [ADDRESS] , існує заборгованість, яка складається з основного боргу у розмірі 16300,27 грн., інфляційних втрат у розмірі 2783,02 грн. та 3 % річних у розмірі 1005,45 грн. З 01.05.2015 по 08.09.2022 квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] . Через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 15417,90 грн., інфляційні втрати в сумі 2783,02 грн., 3% річних в сумі 1005,45 грн. З 08.09.2022 по 11.01.2023 квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] . Через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 730,24 грн. З 11.01.2023 по 01.02.2023 квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності [PERSON] . Через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилась заборгованість за період у сумі 152,13 грн. Відповідачі отримували послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте не уклали з позивачем договір про надання послуг. Просив стягнути на його користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з [PERSON] в розмірі 152,13 грн., з [PERSON] у розмірі 730,24 грн., з [PERSON] у розмірі 19206,37 та вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.03.2023 позовну заяву було залишено без руху. 18.05.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 11.01.2023 власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] стала [PERSON] , що підтверджується копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.01.2023.2022 №319985566 та договором купівлі-продажу квартири, посвідченого від 11.01.2023. Відомості про те, що з 01.05.2015 по 08.09.2022 власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , а в період з 08.09.2022 по 11.01.2023 - [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. Власниками особового рахунку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією інформаційної довідки КК «ЦКС» від 09.02.2023 №02/01/05-1 та від 09.02.2023 №02/01/05-2. Згідно з рішенням Голосіївської районної в місті Києві ради від 19.10.2010 №41/10 майно територіальної громади було передане на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», в тому числі будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , з 01.05.2015 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яке надавало житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги з утримання будинку та прибудинкової території. На виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» були укладені відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо), які після набуття підприємством надаються споживачам. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 №41/10, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2015 №442 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 №668, копіями договорів з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо). Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за період з 01.05.2015 по 08.09.2022 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 15417,90 грн., інфляційні втрати - 2783,02 грн., 3% річних - 1005,45 грн. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за період з 08.09.2022 по 11.01.2023 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 730,24 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] , за період з 11.01.2023 по 01.02.2023 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складає 152,13 грн. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивачем за період з 01.05.2015 по 01.02.2023 були надані послуги по квартирі [ADDRESS] , на загальну суму 16300,27 грн. Свої зобов`язання відповідач [PERSON] , як споживач послуг, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 152,13 грн. Отже, відповідач [PERSON] , як споживач вказаних послуг і власник квартири, має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Оскільки суду не було надано доказів, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в певний період часу були власниками квартири. яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , то у суду відсутні законні підстави для стягнення з них на користь позивача заборгованості за надані послуги. Водночас, суду не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідач відповідно до порядку, передбаченого ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовилася від їх надання. Отже, відповідач [PERSON] має обов`язок оплатити позивачу зазначену заборгованість. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 20,40 грн.. Судові витрати з інших відповідачів на користь позивача стягненню не підлягають, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених до них вимог.

Outcome: partial