Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

В червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на наступні обставини. Вона, [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано у 2012 році. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . 22.08.2022 року між Відокремленим структурним підрозділом закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний Університет розвитку людини Україна Білоцерківським Інститутом економіки та управління та [PERSON] , законний представник якої є вона, [PERSON] , був укладений договір № 01133-БЦ про навчання у закладі вищої освіти, з якого вбачається, що вступник [PERSON] здійснює здобуття освіти за освітньою програмою Фінанси, банківська справа та страхування за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. 22.08.2022 між Відокремленим структурним підрозділом закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний Університет розвитку людини Україна Білоцерківським Інститутом економіки та управління та [PERSON] , яка діє в інтересах для здобувача освіти [PERSON] був укладений договір №01133-БЦ-пп про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, з якого вбачається, що вартість платної освітньої послуги (згідно графіка оплат) за роками з 2022 р. по 2026 р. навчання становить 64 000 (шістдесят чотири тисячі гривень) грн. З довідки від №3799/09 від 05.09.2022 вбачається, що [PERSON] , 2005 року народження з 05.09.2022 р. дійсно є студентом денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти Відкритий міжнародний університет розвитку людини Україна Білоцерківський інститут економіки та управління (ліцензія Міносвіти і науки України: серія АЕ №636816 від 19.06.2015р.) і в даний час навчається на першому курсі за спеціальністю Фінанси, банківська справа та страхування". Термін навчання в інституті до 30.06.2026 року. Студент навчається на контрактній основі і стипендію не отримує. Відповідно до договору № 01133-БЦ-пп від 22.08.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, позивачем за перший рік навчання було сплачено 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, що підтверджується копіями квитанцій про оплату. Всі вищевказані витрати позивачем були понесені до повноліття дитини самостійно, а відповідач участі в них не приймав. Відповідач є здоровою особою, має дохід, отже може приймати участь у зазначених додаткових витратах, оскільки їх із позивачем дочка навчається на платній основі в університеті, що зумовлено розвитком дитини, внаслідок чого позивачем понесені додаткові витрати, зокрема сплачено кошти за 1-й рік навчання до досягнення дитиною повноліття, тому половину із них необхідно стягнути з відповідача, як батька дитини, у сумі 8000 грн. (16 000 грн./2 = 8 000 грн.). Тому, просила суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: ( [ADDRESS] ) додаткові витрати на дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок) ( а. с. 1-4 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 року ( а. с. 22) головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали справи передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи. 05 червня\~ 2023 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ ( а. с. 27 ). 13 липня 2023 року за вх.№ 31007 судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача отримано відповідь. З вказаної відповіді вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.11.2012 року. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача (а. с. ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі ( ч. 1 ст. 275 ЦПК України ). Ухвалою судді 14 липня 2023 року\~ прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін на 14 вересня 2023 року ( а. с. 29-30 ). Так, після відкриття провадження у вказаній справі, розгляд справи було призначено в судове засідання на 14.09.2023 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці з 01.08.2023 року по 08.09.2023 року, Наказ № 59/в/г від 13.07.2023 року ( а. с. 32 ). 10 серпня 2023 року на вх. № 35554 судом отримано від [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі виходячи з того, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України\~ додаткові витрати на дитину ) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу ( утримання дитини, яка продовжує навчання ). 14 вересня 2023 року за вх. № 40455 судом від позивача отримано пояснення у справі про стягнення додаткових витрат на дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Бойко І.Ю.\~ в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві та просила відмовити позивачу в задоволені позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено та не спростовано сторонами по справі, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано у 2012 році. Від спільного проживання останні мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження ( а. с. 7). Так, в судовому засіданні позивач наголошувала на тому, що донька проживає з нею за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. 22 серпня 2022 року між Відокремленим структурним підрозділом закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний Університет розвитку людини Україна Білоцерківським Інститутом економіки та управління та [PERSON] , законний представник якої є вона, [PERSON] , був укладений договір № 01133-БЦ про навчання у закладі вищої освіти, з якого вбачається, що вступник [PERSON] здійснює здобуття освіти за освітньою програмою Фінанси, банківська справа та страхування за спеціальністю 072 Фінанси, банківська справа та страхування, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр (а. с. 8-15). З вказаного договору №01133-БЦ-пп про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців вбачається, що вартість платної освітньої послуги (згідно графіка оплат) за роками з 2022 р. по 2026 р. навчання становить 64 000 гривень. З довідки від №3799/09 від 05.09.2022 року вбачається, що [PERSON] , 2005 року народження з 05.09.2022 р. дійсно є студентом денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти Відкритий міжнародний університет розвитку людини Україна Білоцерківський інститут економіки та управління (ліцензія Міносвіти і науки України: серія АЕ №636816 від 19.06.2015р.) і в даний час навчається на першому курсі за спеціальністю Фінанси, банківська справа та страхування". Термін навчання в інституті до 30.06.2026 року. Студент навчається на контрактній основі і стипендію не отримує ( а. с. 16 ). Позивач зазначає, що відповідно до договору № 01133-БЦ-пп від 22.08.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, нею за перший рік навчання було сплачено 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, що підтверджується копіями квитанцій про оплату ( а. с. 17-21 ). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає, що відповідач є здоровою особою, має дохід, отже може приймати участь у зазначених додаткових витратах, оскільки їх із позивачем дочка навчається на платній основі в університеті, що зумовлено розвитком дитини, внаслідок чого позивачем понесені додаткові витрати, зокрема сплачено кошти за 1-й рік навчання до досягнення дитиною повноліття, тому половину із них необхідно стягнути з відповідача, як батька дитини, у сумі 8000 грн. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року N 6-1296цс15. Такого висновку дотримується і Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження N 61-1717 св 18. В свою чергу, позивач своє право, передбачене статтею 199 СК України виконав звернувшись до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. Так, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2023 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, щомісячно, починаючи з 09 травня 2023 року і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Як встановлено та не спростовано в судовому засіданні з боку учасників справи, вказане судове рішення не було оскаржено. Отже, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, провадження № 61-19103св19. В зазначені постанові, Суд касаційної інстанції зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: dismissed