Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики\~ № 0983670919 \~в розмірі 40724,81\~грн,\~за кредитним договором № 18231-12/2021 в розмірі 18366 грн, а всього - 59090,81 грн та понесені судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 5 січня 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 0983670919.\~24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладено договір факторингу № 24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40724,81 грн., з яких: 8069 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 32655,81 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики № 0983670919 в розмірі 40724,81 грн. 22 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18231-12/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18366 грн, з яких: 9500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8866 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги до відповідача, а саме з 13 січня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних трафних санкцій. Відповідач не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 18231-12/2021 в розмірі 18366 грн. Ухвалою від 8 червня 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданому до суду клопотанні від 21 червня 2023 року представник позивача [PERSON] просить судове засідання проводити за її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 05 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0983670919, шляхом підписання відповідачем акцепту оферти від 5 січня 2022 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0983670919 від 5 січня 2022 року та отримання кредиту згідно заявки анкети № 3974680 від 5 січня 2022 року (далі - договір позики). Договір позики підписаний відповідачем електронним підписом позичальника одноразового ідентифікатора 2s2s4w. Відповідно до умов договору позики, зазначених в акцепті оферти, загальна сума кредиту становить 8069 грн строком користування кредитом 12 місяців зі сплатою процентів за ставкою 1,75 % за один день користування кредитом, що застосовується за умови дії програми лояльності, та процентів за ставкою 3,5 % за кожен день від несвоєчасно сплаченої суми кредиту, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Зарахування кредитних коштів в сумі 8069 грн на банківську платіжну картку [PERSON] , яка зазначена позичальником в заявці-анкеті на тримання кредиту № 3974680, підтверджується квитанцією за сплату № 129410038 від 05 січня 2022 року. 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 24/11-22, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики № 0983670919 в загальній сумі 40724,81 грн, що підтверджується договором факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 24/11-22 від 24 листопада 2022 року. За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором № 0983670919 від 05 січня 2022 року за період з 24 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року становить 40724,81 грн та складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8069 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 32655,81 грн. 22 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 18231-12/2021, підписаний відповідачем електронним підписом W3175 (далі - кредитний договір). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.2 кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 20 січня 2022 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України "Про електронну комерцію" та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу (п.1.3 кредитного договору). За п.1.6 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 13012023, за яумовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 18231-12/2021 в загальній сумі 18366 грн, що підтверджується договором факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 року, витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 року. За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором № 18231-12/2021 від 22 грудня 2021 року за період з 13 січня 2023 року по 30 квітня 2023 року становить 18366 грн та складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9500 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 8866 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610, 611 ЦК України). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Всупереч умовам укладених договорів та наведеним нормам закону відповідач порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитом, отриманих коштів кредиту на рахунок кредитора не повернула. Доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять. Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики та кредитним договором, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved