Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінфорс», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Києво-Святошинського РНОКО Грисюк О.В., приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І. А., про визнання виконавчого напису № 98277 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 16 590 грн. та виконавчого напису № 98278 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 23 700 грн. такими, що не підлягають виконанню, стягнення з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2020 р. між [PERSON] та ТОВ «СС Лоун» укладено договір № 1149833-А. 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. винесено виконавчий напис № 98277 про стягнення 16 950 грн. з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 1149833-А від 14.12.2020 р., укладеним з ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-90 від 17.02.2021 р. є ТОВ «Фінфорс». 27.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67286812. 29.11.2020 р. між [PERSON] та ТОВ «Еквіфін Україна» укладено договір № 137671-м. 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. винесено виконавчий напис № 98278 про стягнення 23 700 грн. з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 137671-М від 29.11.2020 р., укладеним з ТОВ «Еквіфін Україна» правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 42987483-51 від 03.03.2021 р. є ТОВ «Фінфорс». 27.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67286820. Позивач вважає, що виконавчі написи № 98277 та № 98278 є такими, що не підлягають виконанню, оскільки вчинені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ЗУ «Про нотаріат», Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Позивач зазначив, що за виконавчими написами № 98277 та № 98278 вчиненими приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021 р. було стягнуто заборгованість, яка є завищеною, у зв`язку з чим не є безспірною. Згідно виконавчого напису № 98277 від 15.07.2021 р. стягнення заборгованості проводилося за період з 17.02.2021 р. по 02.07.2021 р. ,сума заборгованості складає 16 590 грн. ,в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 700 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 9590 грн. Виконавчим написом стягнуто відсотки за користування кредитом в розмірі 9592 грн., що не відповідає умовам Договору № 1149833-А від 14.12.2020 року. Згідно п. 3 вказаного кредитного договору «Графік платежів» строк кредиту - 30 днів, сума кредиту - 7000 грн., проценти за користування кредитом - 1512 грн., термін платежу - 12.01.2021 р., загальна сума, що підлягає оплаті - 8512 грн. Згідно договору № 1149833-А від 14.12.2020 р. розмір відсотків за користування кредитом становить - 1512 грн., натомість за виконавчим написом було стягнуто 9590 грн.. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі/отримання кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Згідно виконавчим написом № 98278 від 15.07.2021 р. стягнення заборгованості проводилося за період з 03.03.2021 р. по 02.07.2021 р., сума заборгованості складає 23 700 грн. ,в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 13 700 грн. За виконавчим написом було стягнуто саме відсотки за користування кредитом в розмірі 13 700 грн., що не відповідає умовам договору № 137671-М від 29.11.2020 р. гідно п. 3 вказаного договору «Графік платежів» строк кредиту - 30 днів, сума кредиту - 9000 грн., проценти за користування кредитом -4860 грн., термін платежу - 28.12.2020 р. , загальна сума, що підлягає сплаті - 13860 грн.Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів за користування кредитом, а саме за період з дати видачі/отримання кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Право ТОВ «Евіфін Україна» нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування 28.12.2020 р. Позивач вважає, що право ТОВ «СС Лоун» нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу строку визначеного договором кредитування з 12.01.2021 р. та за виконавчими написами було стягнуто в порушення вимог закону відсотки, нараховані в розмірі 9590 грн.. Право ТОВ «Еквіфін Україна» нараховувати передбачені договором проценти за договором припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування з 28.12.2020 р. та за виконавчим написом було стягнуто в порушення вимог закону відсотки, нараховані в розмірі 13860 грн., а також заборгованість за сумою кредиту в більшому розмірі 10 000 грн. Позивач зазначає, що виконавчі написи №98277 та № 982778 було вчинено за відсутності документів, перелік яких передбачений постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». [PERSON] вказує, що нотаріусу для вчинення виконавчих написів не надавалися нотаріально посвідчені договори кредиту. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 січня 2023 року справу прийнято до провадження суду за правилами загального позовного провадження, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінфорс», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.121,144,160), в судове засідання повторно свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомлено. Відзиву на позовну заяву не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.122,142-143,145-146,155-158), в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд та приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2020 р. між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1149833-А на суму 7000 грн., плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,8 % на день, строк кредиту 30 днів, строк кредиту з 14.12.2020 р. по 12.01.2021 р., запланована дата повернення кредиту 12.01.2021 р., , загальна сума, що підлягає сплаті - 8512 грн. (а.с.33-40). 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №98277, відповідно до якого з [PERSON] , який є боржником за кредитними договором № 1149833-А від 14.12.2020 року, укладеного з ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 40071779-90 від 17.02.2021 р. є ТОВ «Фінфорс», стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1149833-А від 14.12.2020 року, за період з 17.02.2021 р. по 02.07.2021 р. у сумі 16 590 грн., в тому числі : прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000 грн., прострочена заборгованість за комісією 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 590 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн.; ставка заборгованості за комісією становить 0 грн., ставка заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 0 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0 грн. (а.с.32). 29.11.2020 між ТОВ «Еквіфін Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір 137671-М на суму 9000 грн., плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксованою та складає 1,8 % на день, строк кредиту 30 днів, строк кредиту з 29.11.2020 р. по 28.12.2020 р., запланована дата повернення кредиту 28.12.2020 р., загальна сума, що підлягає сплаті - 13860 грн. (а.с.42-49). 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №98278, відповідно до якого з [PERSON] , який є боржником за кредитними договором № 137671-М від 29.11.2020 року, укладеного з ТОВ «Еквіфін Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 42987483-51 від 03.03.2021 р. є ТОВ «Фінфорс», стягнуто заборгованість за кредитним договором № 137671-М від 29.11.2020 року, строк платежу за яким настав 29.11.2020 р, за період з 03.03.2021 р. по 02.07.2021 р. у сумі 23 700 грн., в тому числі : прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 000 грн., прострочена заборгованість за комісією 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 13 700 грн. 60 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн.; ставка заборгованості за комісією становить 0 грн., ставка заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 0 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0 грн. (а.с.41). Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. 27.10.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 67286812 на підставі виконавчого напису № 98277 від 15.07.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.. (а.с. 50) та виконавче провадження ВП № 67286820 на підставі виконавчого напису № 98278 від 15.07.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (а.с.51) 03.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. в рамках ВП № 67286820 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.52). Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на день вчинення виконавчих написів, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржувані виконавчі написи від 15.07.2021 року № 98277 та № 98278 було вчинено з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідачем не спростовано того факту, що виконавчі написи вчинені не на оригіналі нотаріально посвідченого кредитного (борговому документі), що не відповідає п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. Таким чином, доказів укладення нотаріально посвідченого договору між сторонами не надано, як і не надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.п.1,2 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчі написи слід визнати такими, що не підлягають виконанню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст.133, 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн. (а.с.2, 64-1), а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 09.11.2021 р. , копією додаткової угоди погодження договірної ціни - додаток до договору про надання правової допомоги від 09.11.2021, копією квитанції від 09.11.2021 р. на суму 3000 грн., копією квитанції від 15.11.2021 р. на суму 3000 грн., Додат5ковою угодою від 09.11.2022 року, розрахунком суми витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката за Договором про надання правової допомоги від 09.11.2021 р. з [PERSON] (а.с.20-24,164).

Outcome: approved