Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

\~\~ 02 червня 2023 року з Дніпровського апеляційного суду на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що АКІБ «УкрСиббанк» (поточне найменування з 24.11.2018 року АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №1121404600 від 12.09.2007 року з додатковими угодами №1 від 12.09.2007 року та №1 від 28.01.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у загальній сумі 23500 дол.США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а [PERSON] зобов`язалась щомісячно повертати кредит у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору) та сплачувати проценти, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 11.09.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався з 01 по 10 число кожного місяця сплачувати проценти у розмірі 9,5% річних в порядку, встановленому п.1.3 кредитного договору. Додатковою угодою №1 від 28.01.2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо строку сплати процентів з 01 по 25 число та викладено додаток №1 до договору у новій редакції. Додатковою угодою №1 від 13.02.2009 року змінено графік погашення кредиту та викладено додаток 1 до договору у новій редакції. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука: [PERSON] згідно договору поруки №11214046000/П 2 від 12.09.2007 року; [PERSON] згідно договору поруки №11214046000/П 1 від 12.09.2007 року; [PERSON] згідно договору поруки №11214046000/П від 12.09.2007 року. Договори поруки були кожним з поручителів укладені окремо один від одного і кожен поручитель, укладаючи власний договір з банком поручався за виконання зобов`язань за кредитним договором саме позичальником, та що солідарне зобов`язання виникло між позичальником та кожним з поручителів окремо, а не спільне солідарне зобов`язання позичальника і всіх поручителів разом між собою. Всупереч умов Кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору та у разі непогашення простроченої заборгованості про дострокове повернення кредиту. Однак, відповідачі вимоги не виконали, заборгованість не погасили у повному обсязі. Станом на 02.02.2023 року заборгованість за кредитним договором складає 8422,05 дол.США, з яких: 7734,28 дол.США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1067,28 дол.США з 02.03.2022 року по 02.02.2023 року; 687,77 дол.США заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконується. Таким чином, позивач просить стягнути на свою користь з [PERSON] , а також з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно з [PERSON] , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11214046000 від 12.09.2007 року у розмірі 8422,05 дол.США, з яких: 7734,28 дол.США заборгованість за кредитом, 687,77 дол.США заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.04.2022 по 31.01.2023 року. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів. \~ \~ \~ \~27.06.2023 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] 04.07.2023 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином. Заперечень від представника позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. В позовній заяві позивач зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідачів щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулися поштові повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /адреса місця реєстрації відповідача/. Відзив на позов відповідачі не подали. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не скористались своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив відповідно ст.280 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11214046000. Відповідно до цього договору позивач надав [PERSON] кредитні кошти у загальній сумі 23500 дол.США, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит у терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), але у будь-якому випадку не пізніше 11.09.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.2 кредитного договору). /а.с.17-23/ За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,5 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору (п.1.3 кредитного договору). Додатковою угодою від 28.01.2009 року №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11214046000 від 12.09.2007 року до кредитного договору внесені зміни щодо строку сплати процентів з 01 по 25 число та викладено додаток №1 до договору у новій редакції. /а.с.24-27/ Додатковою угодою від 13.02.2009 року №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11214046000 від 12.09.2007 року змінено графік погашення кредиту та викладено додаток 1 до договору у новій редакції. /а.с.28-35/ В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вищезазначеному кредитному договору було укладено договір поруки №11214046000/П від 12.09.2007 року з [PERSON] /а.с.36-37/, договір поруки №11214046000/П 2 від 12.09.2007 року з [PERSON] /а.с.38-39/ та договір поруки №11214046000/П 1 від 12.09.2007 року з [PERSON] /а.с.40-41/ Відповідно до п.п.1.1-1.5 договорів поруки поручитель зобов`язується відповідати за невиконання позичальником зобов`язань перед кредитором щодо повернення у повному розмірі кредиту, сплати процентів, пені, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №11214046000 від 12.09.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Підписанням договору поруки поручитель підтвердив, що йому добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань за договором. Як докази того, що [PERSON] та [PERSON] (після зміни прізвища) це одна і та сама особа та поручитель за кредитним договором, позивачем надано копію паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] та копія картки фізичної особи платника, що видана 16.11.2007 року на ім`я [PERSON] про одержання ідентифікаційного номеру [NUMBER] (дата внесення до реєстру фізичних осіб 01.07.1997 р.). Вказаний ідентифікаційний номер до зміни прізвища належав [PERSON] та зазначений у договорі поруки №11214046000/П від 12.09.2007 року. /а.с.47-49/ Відповідно до Меморіального ордеру №0607096935 від 12.09.2007 року [PERSON] отримала кредитні кошти згідно угоди №11214046000 від 12.09.2007 року в розмірі 23500 дол.США. /а.с50/ Згідно розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 02.02.2023 року має заборгованість за кредитним договором №1121404600 від 12.09.2007 року у розмірі 8422,05 дол.США, з яких: 7734,28 дол.США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1067,28 дол.США з 02.03.2022 року по 02.02.2023 року; 687,77 дол.США заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.04.2022 року по 31.01.2023 року. /а.с.51-63/ Згідно з ч.1,3 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до положення ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань станом на 02.02.2023 у нього виникла заборгованість перед позивачем за кредитом, яка становить 8422,05 доларів США з яких: 7734,28 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість 1067,28 доларів США з 02.03.2022 року по 02.02.2023 року; 687,77 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.04.2022 по 31.01.2023 року. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, гривня як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Вищевказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 6-284ц17. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом НБУ на день ухвалення рішення. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 14 вересня 2023 року - 1 дол. США складає 36,5686 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 8422,05 доларів США, що становить 307982,58 грн. Разом з тим, у правовій позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №14-446цс18 та від 11.10.2019 справа №911/165/18 зазначено наступне. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь АТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4619,74 грн, а саме по 1154,93 грн з кожного. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524-526, 533, 553-554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved