Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

01 червня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24746 грн та судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №935752840 між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» від 12.04.2021 року, відповідач отримав кредит в загальному розмірі 7500 грн. Відповідно до умов укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №935752840. 20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає право вимоги по кредитному договору №935752840 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 24746 грн, з них 7500 грн - основна сума боргу, 17 246 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач вважає, що відповідач порушив умови договору кредитування, а тому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму боргу за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 20.06.2023 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви було відкрито провадження, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.2023, яке відкладалося на 18.08.2023 та 20.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання без участі його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`являвся, в тому числі 20.09.2023 року, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ст. 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 12 квітня 2021 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №935752840, який підписано електронним підписом позичальника. Згідно з п.п. 1.1 Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених договором. Договором також встановлено, що кредит надається строком на 20 днів від дати отримання кредиту, який може бути подовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, якщо активовано функцію продовження дисконтного періоду. За користування кредитом позичальник сплачує 604,99 процентів річних, загальні витрати за кредитом 664 грн, процентна ставка при невиконанні зобов`язання 839,50 процентів річних (а.с. 5-8). До відповідного кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено додаткові угоди: Додатковою угодою від 14.04.2021 року до Договору №935752840 було збільшено суму кредиту на 1000 грн; Додатковою угодою від 17.04.2021 року збільшено суму кредиту на 2000 грн, Додатковою угодою від 20.04.2021 року суму кредиту збільшено ще на 2500 грн. Таким чином, загальна сума кредиту за Договором №935752840 складала 7500 грн (а.с. 50-56). Як зазначено в позовній заяві за Договором факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» право вимоги за кредитним договором №935752840 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає право вимоги по кредитному договору №935752840 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 9-10). Відповідно до витягу Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №935752840 в розмірі 24746 грн., з яких 7500 грн - заборгованість по основному боргу, 17 246 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як убачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-979цс15 від 23.09.2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. Згідно з підпунктом 5.1.3 Договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Кредитними договорами, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Згідно з п. 2.2.2.1 Кредитного договору №935752840 від 12.04.2021 року Позичальник зобов`язується здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця у строки, передбачені Договором. Однак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до частини першої статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина перша статті 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов язки сторін, іншу інформацію. необхідну для укладення договору. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором №935752840 від 12.04.2021 року відповідач має заборгованість в розмірі 24746 грн., з якої 7500 грн - заборгованість по основному боргу, 17 246 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідачем вказаних розрахунків заборгованості не спростовано. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved