Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позовна заява\~мотивована тим,\~що вона є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя, 10 серпня 1993 року, бабуся склала на її користь заповіт на все своє майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилося. Бабуся померла [INFO] , та після її смерті вона є єдиною спадкоємицею її майна. Позивачем вказано, що в останній рік перед смертю бабуся себе погано почувала і вона з літа 2002 року проживала з нею в її будинку по [ADDRESS] та доглядала за нею, вела господарство, обробляла город. Після смерті бабусі ми з чоловіком ще деякий час проживали у її будинку, а потім забрали живність, майно, яке було в хаті та перебралися до себе в с. Бондарі. Хата була стара, перебудовувати ми її не збиралися, оскільки мали де жити, все цінне майно я забрала з собою, тому вважала, що скористалася спадщиною та прийняла її. З цієї причини до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на той час вона не зверталася. Однак виявилося, що окрім іншого майна, яким вона скористалася, бабуся [PERSON] , мала право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова Кременчуцького району Полтавської області, площею 4,40 умовних кадастрових гектарів згідно, сертифікату на право земельну частку (пай), серія ПЛ №0296954, виданого 21.10.1997 року на ім`я [PERSON] , розташованих в адміністративних межах Бондарівського старостинського округу Новогалещинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, про що свідчить запис в книзі реєстрацій сертифікатів на право земельну частку (пай) КСП ім. Кірова Кременчуцького району Полтавської області за № 354. Сам сертифікат не зберігся, проте факт його отримання підтверджується листом Управління надання адміністративних послуг, відділ № 5 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-16-0.165-2627/15-23 від 29.05.2023 року та додатком до цього листа - витягом з книги реєстрації на,право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова. Оформити право на пай в порядку спадкування вона не змогла, оскільки приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області,- Волощиною Н.А,., 23.05.2023 року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , зважаючи на те що спадкоємцем не подано правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що відповідає вимогам законодавства та пропущено строк для звернення до нотаріальної контори за заявою про прийняття спадщини. Таким чином, зважаючи на вищевикладене вона не має можливості оформити право власності на спадкове майно поза судовим порядком, тому для захисту спадкових прав, просила суд: - встановити факт прийняття спадщини мною, [PERSON] після смерті моєї бабусі [PERSON] ; - визнати в порядку спадкування за [PERSON] після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) розміром 4.40 га умовних кадастрових одиниць згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серія ПЛ ' №0296954, виданого 21.10.1997 року на ім`я [PERSON] , розташованих в адміністративних межах Бондарівського старостинського округу Новогалещинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити. Новогалещинська селищна рада Кременчуцького району Полтавської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнали. Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошина Н.А. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.05.2023 року. Згідно Заповіту, складеного 10.08.1993 року, зареєстрованого в реєстрі № 45, [PERSON] все своє майно заповідала своїй онуці [PERSON] . Позивач [PERSON] (зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища) звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. для оформлення своїх спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиною Н.А. від 23.05.2023 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку з тим що спадкоємець вчасно вчасно не звернувся до нотаріуса і не подав заяву про прийняття спащини протягом шести місяців тим самим пропустивши строк для прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ст. 525 Цивільний кодекс Української РСР, що був чинний на час відкриття спадщини, асом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме,місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Дії, що свідчать про прийняття спадщини закріплені статтею 549 ЦК УРСР. Так, на день смерті [PERSON] визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема у випадку: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. \~ Позивачем\~вказано,\~що вона\~вступила в\~управління майном\~померлої,\~а саме\~проживала разом\~з [PERSON] ,\~вела господарство\~з 2001\~року \~та проживала\~й надалі\~в будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] до 2003 року. Вказане,\~підтверджується довідкою\~Виконавчого комітету\~Новогалещинської селищної\~ради №\~46\~від 12.06.2023\~року в\~матеріалах справи,\~в якій\~вказано,\~що [PERSON] \~з липня\~2001\~року по\~жовтень 2003\~року фактично\~проживала в\~домогосподарстві своєї\~бабусі [PERSON] \~1912\~року народження,\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово експлуатаційної організації, правління житлово-будівельногокооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В даному випадку таким документом, який підтверджує факт вступу [PERSON] у володіння спадковим майном є записи у погосподарській книзі № 3, в якій підтверджується факт проживання позивача разом з померлою [PERSON] на момент смерті заповідача. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність доказів, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту прийняття [PERSON] , спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено померла [PERSON] , мала право на земельну частку (пай) в КСП ім. Кірова Кременчуцького району Полтавської області, площею 4,40 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується копією сторінки з книги реєстреції сертифікатів на право на земельну частку (пай), на ім`я [PERSON] . Вказаний сертіфікат у позивача відсутній, у зв`язку із втратою. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з врахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим\~правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Як передбачено п. 17 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифікату про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату не передбачено на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. З матеріалів справи вбачається належність земельного паю [PERSON] , однак, відсутність правовстановлюючих документів, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай), позбавляє права позивача як спадкоємця переоформити спадкове майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням вказаного, оскільки судом встановлено факт прийняття спадщини позивачем після баби, яка мала право на земельну частку (пай), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який втрачено та його повторна видача законодавцем не передбачена, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування після померлої [PERSON] . З огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved