Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

19\~липня 2023\~року від\~ [PERSON] \~надійшла до\~суду заява,\~заінтересована особа:\~Затурцівська сільська\~рада Володимирського\~району Волинської\~області,\~про встановлення\~факту спільного\~проживання зі\~спадкодавцем.\~Заяву мотивує\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~право на\~земельну частку\~(пай),\~у розмірі\~3,42\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~члена КСП\~«Світанок»,\~с.Шельвів,\~Локачинського району\~Волинської області,\~що належало\~спадкодавиці на\~підставі сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай),\~серії ВЛ\~№ 0220634.\~За життя\~ [PERSON] \~заповіту складеного\~не було.\~Інші спадкоємці\~за законом,\~які прийняли\~спадщину після\~її смерті,\~відсутні.\~25\~квітня 2023\~року на\~підставі поданої\~ [PERSON] \~заяви про\~прийняття спадщини,\~в приватного\~нотаріуса заведена\~спадкова справа\~до майна\~померлої [PERSON] .\~З метою\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на земельну\~частку (пай),\~як спадкоємець\~четвертої черги,\~05\~липня 2023\~року подала\~до нотаріуса\~заяву про\~видачу відповідного\~свідоцтва,\~проте у\~його видачі\~було відмовлено\~у зв`язку\~з відсутністю\~відповідних документів,\~які підтверджують\~факт спільного\~проживання із\~спадкодавцем.\~Зазначає,\~що [PERSON] після смерті свого чоловіка, з 1984 року проживала разом зі нею за однією адресою по [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, оплачували комунальні послуги та усі витрати, які пов`язані з побутом. Останні роки свого життя [PERSON] , як жінка похилого віку, потребувала постійного догляду та піклування. Після її смерті, заявниця здійснила поховання та ритуальні обряди за власні кошти. Просить встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Білосток Луцького району Волинської області, однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Ухвалою судді від 24 липня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 05 вересня 2023 року. Представник Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 05 вересня 2023 року від нього надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечують щодо задоволення позову (а.с. 37). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі представника заінтересованої особи. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні підтримала свою позовну заяву з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Зазначила, що її бабусі брат з дружиною ( [PERSON] ) ще в сорокових роках переїхали жити у с. Гранатів. Спочатку її мама, а потім і вона доглядала [PERSON] , оскільки у неї вже не було дітей. Вели спільне господарство, оплачували комунальні послуги та усі витрати, пов`язані з побутом. Свідок [PERSON] , яка є родичкою, показала, що [PERSON] давно проживала разом із [PERSON] , яка доглядала за нею. Свідок [PERSON] , яка є родичкою, показала, що давно знає цю сім`ю, неодноразово приходили у гості. [PERSON] з чоловіком, а потім і сама проживала разом із [PERSON] , яка доглядала за нею, бо як особа похилого віку потребувала стороннього догляду. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , показання свідків [PERSON] та [PERSON] , матеріали спадкової справи № 87/2023 до майна померлої [PERSON] , дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , померла [INFO] у с. Білосток Луцького району Волинської області, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00039412993 від 25 квітня 2023 року (а.с. 7-8, 13-14). Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , члену КСП «Світанок» с. Шельвів Локачинського району Волинської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0220634 виданого 12 червня 2023 року головою Затурцівської сільської ради (а.с. 21). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72251476 від 25.04.2023, [PERSON] , [INFO] , заповіт не складала (а.с. 19). 25 квітня 2023 року, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, в приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. була відкрита спадкова справа до майна померлої [PERSON] за № 87/2023 (а.с. 12). 05 липня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , члену КСП «Світанок» с. Шельвів Локачинського району Волинської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0220634 (а.с. 23). Однак, постановою нотаріуса від 05 липня 2023 року їй відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки не вдалося встановити, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) (а.с. 10, 24). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи, що судом не встановлено інших спадкоємців, крім [PERSON] , тому встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, має юридичне значення, оскільки необхідне заявниці як спадкоємиці за законом четвертої черги для оформлення спадщини. Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п. 21 зазначеної постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18. Верховний Суд України у постанові №484/747/17 від 10.01.2019 зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем. Матеріалами справи частково підтверджується, що [PERSON] спільно проживала із спадкодавицею [PERSON] однією сім`єю із 1984 року, а саме: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 04 квітня 2006 року, з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] із 27 листопада 2015 року; згідно довідки Затурцівської сільської ради Волинської області № 97 від 20.03.2023 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті покійної у володіння спадковим майном вступила [PERSON] , яка на день смерті покійної проживала за адресою: [ADDRESS] , проживали разом, вели спільне господарство (а.с. 9, 15 на звороті). Факт проживання однією сім`єю заявниці та спадкодавиці [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які показали, кожен зокрема, що знали за життя [PERSON] , те, що вони із [PERSON] проживали разом як сім`я та вели спільне господарство. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved