Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 2693130 від 17.08.2020 в розмірі 24532,91 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.08.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" укладено кредитний договір № 2693130, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" надало відповідачеві грошові кошти, а саме фінансовий кредит у розмірі 5400 грн., а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, а саме до 16.09.2020 та виконати інші обов`язки у повному обсязі. Даний кредитний договір від укладений у електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства, а саме шляхом використання електроного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 02.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №54-МЛ. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2693130 від 17.08.2020 було передано Позивачу від первинного кредитора, ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №54-МЛ від 02.12.2020. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 54 МЛ від 02.12.2020 сума заборгованості відповідача перед ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 24532,91 грн., з яких 5130 грн заборгованість за сумою кредиту; 18862,91 грн. заборгованість за відсотками; 540 грн. заборгованість за комісією. Неодноразово вживались заходи досудового врегулювання спору, відповідачу, зокрема, було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості від 23.02.2021 та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання, проте така залишилась без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду. 24.05.2023 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 20.06.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.07.2023. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 11.07.2023 розгляд справи відкладено на 06.09.2023, у зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання. В зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, долучив клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 17.08.2020 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 2693130, згідно з умовами якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 5400 грн. строком на 30 днів з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 16.09.2020. Факт перерахування грошових коштів у сумі 5400 грн. на картковий рахунок [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 25968208 від 17.08.2020, де у графі призначення платежу зазначено "Кредитні кошти від ТОВ Мілоан згідно договору 2693130". Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ідентифікований. Акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Отже ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 5400 грн. строком на 30 днів з терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 16.09.2020. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору № 2693130, Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 02.12.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 54-МЛ. Також в матеріалах справи наявний Витяг з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 54-МЛ від 02.12.2020. Таким чином ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником позикодавця ТОВ «Мілоан» за кредитним Кредитним договором № 2693130, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно з п. 1.1. Кредитного договору позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі визначеній в п. 1.2. Договорі (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (ділі плата) у встановлений в п. 1.4 Договору термін, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору 54- МЛ від 02.12.2020 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] сумі 24532,91 грн., з яких: 5130 грн заборгованість за сумою кредиту; 18862,91 грн. заборгованість за відсотками; 540 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договорами позики № 2693130 від 17.08.2020. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості за Договором № 2693130 від 17.08.2020 та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання, однак така залишилась без задоволення. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є підставними та підтвердженими письмовими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 514, 525, 526, 527, 530, 536, 615, 626, 1054 ЦК України та

Outcome: approved