Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 26.02.2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області за актовим записом №30 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що від спільного життя у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя\~між сторонами\~складалося по\~різному.\~Біля 15 років тому їхні відносини погіршились. В них були різні погляди щодо ведення домашнього господарства та сімейного побуту, використання спільних коштів, виховання їхніх дітей та інших питань. Зокрема, відповідач не бажав займатись вихованням дітей, не проводив з ними вільний час, ніколи не виходив з ними на прогулянки. Їхня донька в дитинстві часто хворіла, однак він не займався її лікуванням та не цікавився її станом здоров`я, переклавши на всі турботи пов`язанні з лікуванням дитини на позивачку. Згодом, відповідач почав зловживати алкоголем, пізно приходити додому з роботи, або не приходив взагалі. Перебуваючи в нетверезому стані, він систематично влаштовував сварки і скандали, виставляв їй безпідставні претензії, чіплявся до неї під різними дрібними приводами. Влаштовував сварки в присутності родичів, знайомих та дітей, під час яких неодноразово ображав її нецензурними словами принижуючи її людську гідність. Під час цих конфліктів його поведінка була неадекватною. У відповідача неврівноважений характером, він дратівливий, часто збуджується та не контролює своїх дій. Протягом тривалого часу він вчиняв відносно позивачки насильницькі дії, які полягали в застосуванні фізичного насильства, погроз та постійних образ. Неодноразово, щоб захистити себе, вона змушена була звертатись до правоохоронних органів. Такі дії відповідача принижували людську гідність позивачки, завдавали шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Свідком цих подій часто ставали діти, що негативно впливало на їхню психіку та подальший розвиток. Така агресивна поведінка відповідача в сім`ї продовжувалась протягом тривалого часу і стала нестерпна для позивачки, приносила їй негативні емоції та душевні страждання. Вона завжди намагалася шукати примирення та йти на компроміси для збереження сім`ї. Проте, відповідач не бажав змінювати свою поведінку та підтримувати нормальні сімейні відносини, які побудовані на взаємній повазі та любові. Крім цього, в кінці 2021 року їй стало відомо, що відповідач порушує подружню вірність та підтримує відносини з іншою жінкою. Ця обставина послужила підставою для фактичного припинення між ними подружніх відносин. З цього часу вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства і спілкуються виключно з питань утримання їхніх дітей. Вважає, що їхня сім`я розпалась і зберегти її неможливо, а тому будь які заходи, спрямовані на відновлення їхнього шлюбу, будуть марними і не приведуть до збереження сім`ї, оскільки її наміри розірвати шлюб є обдуманими і остаточними. Враховуючи викладене, просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути в її користь понесені судові витрати, а саме сплачений нею судовий збір. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він не згідний з викладеним позивачкою у позовній заяві, однак згідний на розірвання шлюбу, оскільки зберегти сім`ю неможливо. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.02.2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області за актовим записом №30 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Від спільного життя у сторін є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, бажає створити нову. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені позивачкою судові витрати у розмірі 1073,60 грн. слід відшкодувати частково в розмірі 536,80 грн. за рахунок відповідача, з огляду на спільне рішення розірвати шлюб.

Outcome: approved