Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Представник позивача від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивач та відповідачем розірвано шлюб згідно рішення Тульчинського районного суду 19.11.2012. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, ії навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Крім того, 05.06.2023 відповідач звернувся до приватного нотаріуса Тульчинського нотаріального округу Вінницької області Овчарук О.О. де написав заяву про бажання та погодження позбавлення його батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , а також в даній нотаріальній заяві вказує факт, що з січня 2014 року не надавав жодної матеріальної, моральної чи іншої допомоги. Аліменти відповідач не сплачує, він постійно ухиляється від виконання своїх обов?язків щодо власної дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере виховної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Донька [PERSON] часто потребує лікування, так як є інвалідом дитинства. Всі питання щодо виховання, лікування вирішуються позивачем та її чоловіком [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виконання покладених на нього обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітної дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Представник Служби у справах дітей Тульчинської міської ради - Панченко В.О. у судовому засіданні підтримала висновок №239 від 19.07.2023 виконавчого комітету Тульчинської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого судового засідання. Відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.11.2012, розірвано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.06.2007 виконкомом Очеретняньської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] , народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] має інвалідність з дитинства до 18 років (а.с. 12). Згідно заяви [PERSON] , яка засвідчена 05.06.2023 приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Овчарук О.О., відповідач визнає та підтримує позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] та зазначив, що з січня 2014 року не надає жодної додаткової матеріальної, моральної, фінансової допомоги та не виконує батьківські обов`язки щодо доньки [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до характеристики [PERSON] № 626 від 03.07.2023 виданої Вищим професійним училищем №41 м. Тульчина, [PERSON] навчається в училищі з 01.09.2022 по даний час (а.с. 14). Згідно довідки голови квартального комітету, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 2018 року по даний час та [PERSON] виховує і утримує [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства (а.с. 15). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 09.06.2023, за адресою: [ADDRESS] , за результатом якого встановлено, що для проживання [PERSON] створені всі належні умови , стосунки в родині доброзичливі, батько не бере участь у вихованні доньки, її життям не цікавиться (а.с. 16). Згідно копії рішення № 1 Лікарсько-консультативної комісії при КНП «ВОДКЛ ВОР» КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» від 17.03.2022, [PERSON] , [INFO] , діагноз: Відшарування сітківки лівого ока, Фіброз скловидного тіла лівого ока, внаслідок перенесеного заднього увеїту, косоокість розбіжна співдружня лівого ока, міопія слабкого ступеня лівого ока, плоско-вальгусна деформація стоп (а.с. 17, 46). Відповідно до рішення виконачого комітету Тульчинської міської ради № 239 від 19.07.2023 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітної [PERSON] , [INFO] » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] (а.с. 60). Згідно висновку №239 від 19.07.2023, виконавчий комітет Тульчинської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 61-63). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] . Так, згідно письмових доказів, та визнанням позову відповідачем, судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, участі у житті дитини не приймає, не цікавиться її життям, розвитком, навчанням та здоров`ям [PERSON] , яка є інвалідом з дитинства. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON] , [INFO] . Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав дитини, суд дійшов висновку про існування правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно її позовних вимог залишити за нею.

Outcome: approved