Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

27.04.2023 року комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської радизвернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , мотивуючи тим, що комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міськоїнадає послуги з теплопостачання відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію фактично КП "Павлоградтеплоенерго" не проводили. У результаті чого за період з 01.01.2002 року по 01.04.2023 року утворилась основна заборгованість за спожиту теплову енергію перед комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" у сумі 104534 грн 05 коп. Сума інфляційних збитків складає 9658,69 грн., 3% річних складають: 1548,32 грн., розмір пені складає 188,21 грн. Загальна сума заборгованості - 115929,27 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних та пені в сумі 115929 грн 27 коп. та витрати на судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідачів провести заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзив не подали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше останнього дня місяця, що настає розрахунковим. Згідно відомостей, наданих 10.05.2023 року №1968 відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 01.05.2013 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей, наданих 10.05.2023 року №1969 відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 15.03.2001 року по теперішній час зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з 01.05.2019 року індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за оплату послуг з теплопостачання у період з січня 2002 року по березень 2023 року включно у сумі 104 534грн 05 коп. Позивач просить стягнути з відповідача, [PERSON] , заборгованість за комунальні послуги, починаючи з 01.01.2002 року, в той час, як відповідач на той час навіть не народився. Відповідач, [PERSON] , народився [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Відносини щодо майна неповнолітніх осіб визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Проте, будучи власниками, неповнолітні не здатні здійснювати свої права самостійно, оскільки мають неповну цивільну дієздатність (ст. 32 ЦК України). Тому, майном, що належить неповнолітній дитині, управляють інші особи і, у першу чергу - її батьки (ч. 1 ст. 177 СК України). Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України, ст.47 ЦПК України, повну цивільну дієздатність, здатність здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] сума боргу за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2002 року до 01.05.2021 року у розмірі 76 269,97 грн., з [PERSON] підлягає стягненню солідарно з [PERSON] сума боргу за спожиту теплову енергію з моменту набуття ним повної цивільної дієздатності (повноліття) - з 01.05.2021 року та по 01.04.2023 року у розмірі 28 264,08 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року, вказаною постановою КМ України було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховано за період після 24 лютого 2022 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування. Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з відповідачів підлягають задоволенню частково, з [PERSON] заборгованість підлягає стягненню за період з 01.01.2002 року до 01.05.2021 року, солідарно з [PERSON] - за період з 01.05.2021 року та по 01.04.2023 року, заявлені позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів грошових сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 01.11.2020 року по 23.02.2022 року відповідно не підлягають задоволенню через відсутність їх належного обґрунтування позивачем в порушення обов`язку, визначеного в статті 81 ЦПК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial