Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 17.08.2011 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.07.2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, та на підставі судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 31.05.2023 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , половину заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.04.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Як запевняє позивач на даний час він ніде не працює, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, матір [PERSON] 1958 року народження, та батько [PERSON] 1953 року народження, які мають похилий вік, є пенсіонерами, мають невеликий розмір пенсії, а мати постійно хворіє, у зв`язку з чим часто проходить стаціонарне лікування. Позивач просить суд: - зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, що стягуються на підставі рішення Зачепилівського районного суду Харківської області № 2013/2-158/2011 від 17.08.2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини до 20 % від усіх видів його заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. - зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області № 952/266/23 від 31.05.2023 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з частини до 30 % від усіх видів його заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не надали. Враховуючи письмову згоду позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 17.08.2011 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.07.2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, та на підставі судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 31.05.2023 року з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , половину заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.04.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суд уУкраїни від 15травня 2006 року № 3« Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст .181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст.183,184 СК Україниза рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.181,192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить частину заробітку та не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На даний час позивач ніде не працює, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, матір [PERSON] 1958 року народження, та батько [PERSON] 1953 року народження, які мають похилий вік, є пенсіонерами, мають невеликий розмір пенсії, а мати постійно хворіє, у зв`язку з чим часто проходить стаціонарне лікування. З врахуванням всіх обставин справи, а також матеріального становища дітей та платника аліментів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved