Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії в розмірі 9 357,76 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в силу Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 року позивач розпочав діяльність з постачання електричної енергії споживачам. На підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, позивач з 01.01.2019 року здійснював постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не виконує належним чином зобов`язання з оплати електричної енергії, в результаті чого за період з 01.03.2021 року по 01.09.2022 року виникла заборгованість в розмірі 9 357,76 грн. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання, призначені на 27.07.2023 року та 13.09.2023 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Так, виклик відповідача в судові засідання було здійснено відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України. Крім того, виклик відповідача в судове засідання на 13.09.2023 року було здійснено шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання відповідача зазначеної у позові, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою про його невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті\~178 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 11.08.2023 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. На підставі Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 року обов`язок щодо постачання електричної енергії на території Кіровоградської області перейшов до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія». Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 5. п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 11.05.2023 року №332014755, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що починаючи з 01.01.2019 року, позивач за адресою: [ADDRESS] , постачав електричну енергію, а відповідач частково здійснював оплату вартості використаної електроенергії. Тобто, між сторонами було укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання відповідачем електричної енергії та її часткової оплати, з відкриття відповідачу особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому,\~ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що споживач комунальних послуг, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язаний оплачувати фактично отримані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Відповідно до розрахунку суми боргу з початку його виникнення за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , за період з 01.03.2021 року по 01.09.2022 року рахується заборгованість у розмірі 9 357,76 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що відповідач, як власник нерухомо мого майна (будинку) та споживач, не виконав передбачені публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за фактично отримані комунальні послуги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved