Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

В березні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказував, що між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» 14 січня 2015 року було укладено договір №1329/451911-PR «Про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки», на підставі якого була відкрита картка та картковий рахунок, які були відкрито у тарифному пакеті «Зарплатний». 31 березня 2022 року о 19 год. 24 хв. з належної позивачу картки було знято 8 000 грн., що також підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] від 01.04.2022 року. Після вказаної події позивач одразу почав телефонувати на гарячу лінію Ощадбанку, проте, з жодним із операторів його не з`єднували. Кошти були зняті через АТМ UKR LUTCK, хоча позивач у даний період часу перебував вдома у м. Дніпро, та картка з якої знімали кошти, знаходилась безпосередньо у нього. Зазначав, що дані картки він нікому не повідомляв, в тому числі й ПІН-код картки, тобто він дотримувався всіх заходів безпеки при користуванні карткою, а гроші зникли. Вказував, що 01 квітня 2022 року позивач особисто звернувся до Банку із заявою до філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», на яку 05 березня 2022 року отримав лист за №16/1-441/822/2022-03/с, в якому було зазначено, що несанкціонований доступ до карткового рахунку міг статись при наявності доступу сторонніх осіб до картки та/або наданні стороннім особам персоналізації інформації щодо картки, встановити особу отримувача коштів не має можливості та радили звернутись до Кіберполіції. 06 квітня 2022 року [PERSON] направив на електрону адресу Кіберполіції заяву. На час звернення до суду з вказаним позовом, він відповіді так і не отримав. Зазначав, що 18 травня 2022 року Банк направив на адресу позивача лист №103.29-26/1/13807/22-0318, з якого слідує, що було встановлено факт зняття грошових коштів сторонніми невстановленими особами, тобто проти позивача здійснені шахрайські дії, здійснені по підробленій картці. Також було повідомлено про те, що зібрані матеріали, разом із заявами позивача будуть передані до відділення поліції №5 м. Дніпро. Посилаючись на те, що відповідач має поновити зняті кошти на банківські рахунки для виплат, оскільки це власні кошти позивача, що були зняті несанкціоновано, просив задовольнити позов та стягнути д АТ «Ощадбанк» на користь позивача безпідставно списані кошти з карткового рахунку в розмірі 8 000 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 березня 2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду і відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року замінено первісного відповідача по справі - філію Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» на належного відповідача АТ «Державний ощадний банк України». Залучено до участі у даній справі у якості третьої особи філію Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», справу передану за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. 01 серпня 2023 року представник відповідача АТ «Державний ощадний банк Україна» адвокат Батюк А.Г. подав відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Зокрема, представник вказує, що Банк не несе відповідальності перед клієнтом за операції в банкоматах/платіжних терміналах, здійснені з використанням карток, для здійснення яких необхідно вводити ПІН-код, за винятком випадків їх технічної несправності, що передбачено п.12.7 особливої частини Правил користування платіжними картками. Відповідальність за такі операції несе особисто клієнт, а не Банк. Клієнт відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо він передав її сторонній особі або не повідомив Банк про те, що її загублено. Оспорювана позивачем операція проведена в банкоматі, що передбачає фізичне пред`явлення платіжної карти та ідентифікацію клієнта за допомогою ПІН-коду. Актів несанкціонованого втручання в роботу банкомату Банку АТМ №А0200045 не виявлено. Також представник зазначає, що після оскаржуваної відповідачем операції, яка відбулась о 19:24 год., з його картки проводились он-лайн операції за допомогою мобайл банкінгу впродовж часу з 20:00 год. до 20:41 год. включно. Повідомлення про невизнання однієї із проведених 31 березня 2023 року операцій по своєму рахунку, позивач здійснив тільки на наступний день, тобто 01 квітня 2022 року, продовжуючи вільно користуватись своїм рахунком, що суперечить п.6 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ №705 від 05.11.2014 р.( в редакції чинній станом на 31 березня 2022 року). Звертає увагу суду на те, що позивач не звертався телефоном до Контакт-центру Банку 31 березня 2022 року для блокування картки, а продовжував користуватись своє карткою, і лише наступного дня, вже після завершення операцій по зняттю готівки в банкоматах (АТМ), особисто звернувся до відділення банку із заявою про невизнання однієї із проведених операцій. Позивачем не доведено, що спірні перекази коштів були вчинені не ним особисто; банк не здійснив ідентифікації або порушив умови укладеного договору. Звернення до правоохоронних органів недостатньо для підтвердження цих доводів. Спірна операція по зняттю готівки в банкоматі проведено коректно з використанням платіжної картки та коректним введенням ПІН-коду, який відомий лише позивачеві, що свідчить про відсутність вини банку у виконанні розпорядження клієнта щодо перерахунку. 30 серпня 2023 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він вказував на безпідставність доводів представника відповідача. Зазначав, що він, позивач, неодноразово звертався до Контакт-Центру Банку, але його ніхто не з`єднував з оператором. Після неодноразової спроби зв`язатись з оператором, позивач написав зі сторінки дружини до мережі Instagram на офіційну сторінку, на що була отримана відповідь про те, що зняти кошти без картки неможливо, якщо її дані перед тим не було розголошено третім особам, а також зазначено, що картку необхідно блокувати і для цього не обов`язково додзвонюватись до оператора. Також звертає увагу суду на те, що після надходження повідомлення про зняття коштів у сумі 8 000 грн. він переводив залишок коштів на його картковому рахунку на інший рахунок, а тому всі операції, проведені 31 березня 2022 року з 20:00 до 20:45 позивач підтверджує та не оспорює. Також вказує, що з виписки по банківському рахунку слідує, що 31 березня 2022 року о 10 год. 02 хв. відбулась видача готівки через АТМ UKR DniproBranch 10003-0310 576765 A0301900-2000 грн. були зняті у м. Дніпро, в той час як оскаржувана операція відбулась того ж дня о 19 год. 34 хв. через АТМ UKR LutskBranch 10002-032 576777 A0200045 - 8 000 грн. Таким чином, з урахуванням відстані між м. Дніпро та м. Луцьк, зняття грошових коштів з карткового рахунку позивача є неможливим і позивач не здійснював жодних операцій у м. Луцьку. 01 вересня 2023 року від представника відповідача АТ «Державний ощадний банк Україна» адвоката Батюка А.Г. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказував, що відповідно до п.9.1.5 особливої частини Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк» клієнт зобов`язується у разі втрати або крадіжки карток або у випадку їх компрометації вжити наступних заходів: негайно повідомити про це Банк, зателефонувавши до контакт-центру або заблокувати картку в системі ДБО у відповідності до Інструкції користувача. При цьому, зазначав, що оператори контакт-центру працюють цілодобово, та також для блокування картки зовсім необов`язково додзвонюватись до оператора, так як заблокувати картку можна і в голосовому меню та або в додатку. Також зазначив, що твердження позивача про те, що він не здійснював жодних банківських операцій у м. Луцьку не можна брати до уваги, оскільки у Банку відсутній обов`язок і повноваження для відслідковування місцезнаходження позивача. Від позивача надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від представника АТ «Державний ощадний банк» Батюка А.Г. подана заява про розгляд справи без участі представника відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» 14 січня 2015 року було укладено договір №1329/451911-PR «Про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки», на підставі якого була відкрита картка та картковий рахунок № [NUMBER] , які були відкрито у тарифному пакеті «Зарплатний» та видано платіжну банківську картку. З виписки з картки/рахунку № [NUMBER] слідує, що 31березня 2022 року о 19 год. 24 хв. відбулось видача готівки через АТМ UKR LutskBranch 10002-032 576777 A0200045 - 8 000 грн. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Позивач стверджує, що вказані операції проведені без його відома, у зв`язку з чим він 06 квітня 2022 направив на електронну адресу Кіберполіції заяву, однак доказів такого звернення позивачем надано не було. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач фактично вказує на те, що неправомірне зняття коштів, пов`язане з діями банку.Разом з тим, судом таких обставин у при розгляді справ не встановлено та позивачем належними та достовірними доказами не приведено. В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач 31 березня 2022 року після проведення оскаржуваної операції звертався до Банку із заявою про блокування рахунку, тощо. Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до із заявою до Банку 01 квітня 2022 року, тобто на наступний день, як йому стало відомо про ці обставини, поряд з цим не заблокував картку. З виписки по рахунку вбачається, що усі операції по картці позивача відбувалися відповідно до угоди від 14 січня 2015 року за №1329/451911-PR. Так, з виписки по рахунку позивача за 31 березня 2022 року крім оспорюваного платежу вбачаються також платіжні он-лайн операції за допомогою мобайл банкінгу впродовж часу з 20:00 год. до 20:41 год. включно. Як вже було зазначено, повідомлення про невизнання однієї із проведених 31 березня 2023 року операцій по своєму рахунку, позивач здійснив тільки на наступний день, тобто 01 квітня 2022 року, продовжуючи вільно користуватись своїм рахунком, що суперечить п.6 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ №705 від 05.11.2014 р., в редакції станом на 31 березня 2022 року. У виписці із журналу операцій по БПК № [NUMBER] , наданою представником відповідача, зазначено, що оспорювана позивачем операція авторизарована, здійснена з фізичною присутністю картки. По картці зчитувалась магнітна смуга. Операція підтверджена ПІН-кодом. Разом з тим, аналіз платіжних операцій за 31 березня 2022 року свідчить про те, що вони здійснені коректно, з використанням платіжної картки, що можливе лише за наявності самої платіжної картки та введенням вірних реквізитів картки та ПІН-коду до неї, який відомий виключно позивачеві, що свідчить про відсутність вини Банку у виконанні розпорядження позивача щодо перерахунку коштів з його рахунку. Доказів зворотного матеріали справи не містять. В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю. Позивач стверджує, що зняття коштів з його карткового рахунку, відбулось без його згоди, чим завдано матеріальних збитків, зазначав, що свою банківську картку, як і дані, для її використання, нікому не надавав. Однак, будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що транзакції грошових коштів з рахунку позивача були здійснені не ним, а з вини Банку матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи позивача на те, що листом АТ «Ощадбанк» від 18 травня 2022 року за №103.29-26/1/13807/22-03/8 зазначено, що встановлено факт зняття грошових коштів позивача сторонніми невстановленим особами та що проти [PERSON] вчинені шахрайські дії, здійснені по підробленій картці (білий пластик) судом не приймаються, оскільки вони не доводять вину Банку у списанні коштів, належних позивачеві. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: dismissed