Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

28.07.2023 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Спадкоємцями за законом є заявник - дочка [PERSON] , дочка [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] . Пізніше, заінтересована особа [PERSON] подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття частини спадщини. Тому, спадкоємцями за законом є - [PERSON] та заінтересована особа - [PERSON] . При укладенні договору купівлі-продажу квартири було допущено помилку при написанні прізвища батька, а саме покупцем зазначено не « [PERSON] », а « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що заявник не може оформити своє право на спадщину, не встановивши факт належності правовстановлюючого документа, тому просить суд встановити, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 01.08.2023 відкрито окреме провадження у справі. До початку\~судового засідання\~заявником [PERSON] було подано до суду заяву, відповідно до змісту якої вона просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Від заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] до суду також надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). В договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що посвідчений Першою Луцького державної нотаріальною конторою від 10.09.1992\~року за №2-4598, вказано прізвище [PERSON] (а.с. 5-6). Державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2023\~року №279/02-31, де вказано, що встановлено, що у спадкоємців, які прийняли спадщину, [PERSON] та [PERSON] , наявний правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] , власником якої вказаний [PERSON] , який не відповідає свідоцтву про смерть, де померлим вказаний [PERSON] (а.с.7). У відповіді на запит Першої Луцької державної нотаріальної контори державного нотаріуса Ковальчук Т.Б., КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» надано відповідь про те, що станом на 31.12.2012\~року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Луцькою держнотконторою від 10.09.1992\~року за №2-4598 (а.с.8). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, досліджені в ході розгляду докази, які були надані заявником, у своїй сукупності, дають підстави для висновку, що у договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , та в свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] наявні розбіжності у написанні прізвища, внаслідок допущення помилки, яка виникла при оформленні договору, що позбавляє заявника можливості усунути її в позасудовому порядку. Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією її майнових прав. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] , є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved