Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У липні 2023 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Куль І.В., звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За час свого життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт на її користь. У січні 2023 року позивачка звернулася до нотаріуса з питання подання заяви про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було роз`яснено положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. 23 червня 2023 року позивачка повторно звернулася до Кременецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак 27.06.2023 нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки позивачка звернулася до нотаріуса з пропуском шести місячного строку для прийняття спадщини. З постанови нотаріуса позивачка дізналася про те, що пункт 3 було виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469. Вказані положення набрали чинності з 23.05.2023. Посилаючись на те, що спадкова справа не заведена, інші спадкоємці не подавали заяви про прийняття спадщини, термін пропуску строку становить 3 календарних дні, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності. Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.07.2023 позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачці строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 20.09.2023 відповідачкою подано заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2023, виданого Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 8. З заповіту, посвідченого секретарем Горинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Палямар З.В. 05.02.2019, зареєстрованого в реєстрі за №13, вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробив заповітне розпорядження: все належне йому нерухоме майно і все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] . З витягів з Державного реєстру прав власності на нерухоме про реєстрацію права власності №84503424, 141920140, 141922375, 141917738, 142208793, 93668838, 93670129, Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ТР №003070, серії ЯА №016787, рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.03.2017, свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] вбачається, що спадкодавець [PERSON] є власником 8 земельних ділянок, житлового будинку по [ADDRESS] та транспортного засобу марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] 1988 року випуску. З довідки №87/08-33/3-1 від 10.05.2023, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] і на день смерті з ним проживала дружина [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 27.06.2023 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця для прийняття спадщини. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Оцінка суду. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийнявши визнання позову відповідачами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідачкою відповідно до поданої заяви позов визнано, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, суд вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved