Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме, встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту, складеного 23.12.2003 року [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого секретарем Паликоровівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі № 31. Подану заяву мотивує тим, що [INFO] помер батько [PERSON] . Йому належало право на земельну частку (пай) розміром 1.62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області, яка входить в Підкамінську селищну раду Львівської області. [PERSON] 17.04.1998 року склав заповіт в інтересах своєї дружини [PERSON] . Мати [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка, оскільки користувалася його земельною ділянкою, однак не переоформити її на себе. [INFO] мати [PERSON] померла. 23.12.2003 року вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла заявниці, а земельну частку (пай) своєму синові [PERSON] . Однак, в свідоцтві про народження заявниці прізвище батьків значиться як [PERSON] та [PERSON] . Також, в заповіті на її користь, ім`я заявниці зазначено як [PERSON] , замість правильного [PERSON] . В свідоцтві про одруження батьків їх прізвище зазначено як [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ В даний час, заявниця мала намір переоформити спадкове майно, а саме земельну частку (пай) розміром 1.62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області, яка входить в Підкамінську селищну раду Львівської області, однак з вище наведеними помилками у правовстановлюючих документах не може переоформити спадкове майно. З приводу виправлення помилок у документах зверталася до Підкамінської селищної ради Львівської області, однак їй усно було відмовлено та роз`яснено право звернутись в суд з метою встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відтак, встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення\~заявниці необхідно\~для оформлення\~прав на\~спадкове майно. На підставі вищевикладеного та із посиланням на вимоги ст.ст.315-319 ЦПК України просить заяву задоволити. 14.08.2023 відкрито провадження у справі. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявниця [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення підтримала, просить її задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи представник Підкамінської селищної ради Львівської області подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з обставинами наведеними в заяві погодився. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення факту, яке має юридичне значення» №5 від 25.05.1998 суд має право розглядати справи про встановлення\~родинних відносин, якщо підтвердження даного факту необхідно заявнику для отримання в нотаріальних органах свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.05.1998 (а.с.7). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1.62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Паликоровівської сільської ради Бродівського району Львівської області, яка входить в Підкамінську селищну раду Львівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 463360 від 01 травня 2023 року та Витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Бродівського району (а.с.8-9). 17.04.1998 року [PERSON] склав заповіт в користь своєї дружини [PERSON] (а.с.10) Оскільки дані правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то до них застосувуються положення ст. 549 ЦК України (1963 р.) Статтею 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] у відповідності до ст.549 ЦК України (1963року) фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка, так як користувалася спадковою земельною ділянко, однак не встигла переоформити її на себе. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2012 (а.с.11). 23.12.2003року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла заявниці [PERSON] , а належну земельну ділянку (пай), на підставі сертифікату від 27.03.1997 року своєму внукові [PERSON] (а.с.12) Однак, в свідоцтві про народження прізвище батьків заявниці значиться як [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Також, в заповіті, який складений від імені [PERSON] 23.12.2003 року та посвідчений секретарем Паликоровівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 31 ім`я заявниці зазначено як [PERSON] , замість правильного [PERSON] (а.с.12). Хоча у паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера особі, свідоцтві про народження, свідоцтві про укладення шлюбу ім`я заявниці записано як [PERSON] (а.с.6, 6зворот,13,14). Після реєстрації шлюбу я змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 червня 1975 року (а.с.14). В свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 17 березня 1977 року батьків їх прізвища зазначено як: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно довідки старости Паликоровівського старостинського округу Підкамінської селищної ради Львівської області № 81 від 27 липня 2023 року [PERSON] та [PERSON] дійсно є однією і тією ж особою (а.с.15). Згідно довідки старости Паликоровівського старостинського округу Підкамінської селищної ради Львівської області № 82 від 27 липня 2023 року [PERSON] та [PERSON] дійсно є батьками [PERSON] (а.с.15). Відповідно довідки старости Паликоровівського старостинського округу Підкамінської селищної ради Львівської області № 83 від 27 липня 2023 року [PERSON] та [PERSON] дійсно є однією і тією особою (а.с.16). Відповідно довідки старости Паликоровівського старостинського округу Підкамінської селищної ради Львівської області № 84 від 27 липня 2023 року заповіт від 23.12.2003 року, який посвідчений секретарем Паликоровівської сільської ради на користь [PERSON] належить [PERSON] (а.с.16). . \~ \~ \~ \~Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, суд, проаналізувавши зібрані та дослідженні докази в їх сукупності вважає, що є всі підстави для встановлення фактів, про які просить заявниця. Факти, про встановлення яких просить заявниця, мають для неї юридичне значення, оскільки надають право на оформлення спадкових прав після смерті матері. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved