Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою в якій вказує, що 22.12.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] (далі - відповідач) підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю, як простого електронного підпису, сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТР-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилась із актуальними умовами кредитування та 13.01.2022 року підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 13.01.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 32602,00 гривень шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту. Відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29.05.2023 року має заборгованість - 35327,11 гривень, яка складається з наступного: - 30971,90 гривень - заборгованість за тілом кредиту; - 4355,21 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13 січня 2022 року в розмірі 35327 гривень 11 копійок та понесені судові витрати у розмірі 2684 гривні 00 копійок. Надав до суду клопотання в яких просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач в судові засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів. Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, згідно Судового виклику № 288/1706/23/ЕП-183/23 від 14 липня 2023 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] була повідомлена про розгляд справи, який відбудеться 13 вересня 2023 року о 09.00 годині. Частиною 11 статті 128 ЦПК України, визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі письмовими матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, але без їх участі, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 22 грудня 2021 року підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, де передбачені умови надання кредиту /а.с. 8-18/. Відповідно до п. 3 заяви - «Банк та Клієнт узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису.» Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.01.2022 року заборгованість [PERSON] станом на 29.05.2023 року складає 35327 гривень 11 копійок, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 30971 гривня 90 копійок, заборгованість за простроченими відсотками - 4355 гривень 21 копійка /а.с. 4-5/. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (договір б/н), здійснювалась зміна кредитного ліміту, останній раз - 13.01.2022 року, кредитний ліміт - 32602,00 гривень, зменшення кредитного ліміту /а.с. 7/. Із матеріалів справи вбачається, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором б/н за період 13.01.2022-31.05.2023, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована /а.с. 6/. Відповідач виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» та підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Згідно умов якого визначено, що тип кредиту - строковий кредит, сума/ліміт кредиту - 32602,00 гривень, строку кредитування - 20 місяців, процентна ставка, відсотків річних - 1,5% на місяць (18% річних), тип процентної ставки - фіксована. Загальна витрата за кредитом - 9780,60 гривень /а.с. 29-32/. Згідно Кредитного договору № б/н від 13 січня 2022 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» далі - банк та [PERSON] далі - позичальник, сторони уклали даний договір про те, що сума кредиту - 32602,00 гривень, строк кредитування - 20 місяців, відсотків річних - 1,5% на місяць (18% річних), загальні витрати за кредитом 9780,60 гривень, орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 42382,60 гривень, реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 36,84 гривень. Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів /а.с. 19-25/. Відповідач [PERSON] підтвердила зобов`язання за договором від 13.01.2022 року і доручає банку встановити регулярний платіж з картки/рахунку на погашення заборгованості. З Умовами та Правилами надання банківських послуг на WWW.PB.UA ознайомлена та згодна, що підтверджується повідомленням /а.с. 26/. Як вбачається з Графіку платежів за споживчим кредитом, встановлена кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів та користування кредитом /а.с. 27-28/. Згідно Досудової вимоги № SAMDNWFC00073622006 від 30 березня 2023 року, АТ КБ «ПриватБанк» повідомило [PERSON] про те, що станом на 14.02.2023 року вона має прострочену заборгованість: 30971,90 гривень - за наданим кредитом, 4368,82 гривень - за відсотками, загальний розмір простроченої заборгованості 35340,72 гривень. Також повідомлено про необхідність сплатити прострочену заборгованість або здійснити дострокове повернення кредиту вподовж 30 днів з моменту отримання цього повідомлення /а.с. 33/. Вказана вимога була направлена на адресу [PERSON] , рекомендованим листом /а.с. 34 - 37/. Згідно Статуту АТ КБ «ПриватБанк», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та Витягу з Державного реєстру банків, Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та заборгованість за нарахованими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі його розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13 січня 2022 року, посилався на Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Паспорт споживчого кредиту та Кредитний договір № б/н від 13.01.2022 року. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно частини 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, зобов`язання, права та обов`язки обумовлені сторонами в кредитному договорі № б/н від 13 січня 2022 року, які повинні виконуватися. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» обґрунтовані, не протирічать закону, тому підлягають задоволенню. Згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок /а.с. 44/.

Outcome: approved