Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач фінансово не бере участі у вихованні та утриманні дитини, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім цього, позивач знаходиться у декретній відпустці, а тому вважає, що має право на своє утримання до виповнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року справу призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти утримання дитини, проте не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки має скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Відповідно ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 вересня 2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с.7). Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на сина, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін. Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема згідно ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2023 року. Згідно довідки КП ФМР «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» від 15.09.2023 [PERSON] проживає в [ADDRESS] , без реєстрації, разом з сином [PERSON] , 2021 року народження, який знаходиться на її утриманні. Батько у вихованні та утриманні дитини участі не приймає. Розпорядженням ФОП [PERSON] №4-2 від 28.03.2021 надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років продавцю [PERSON] з 29 березня 2021 року по 03 лютого 2024 року. Також, згідно довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради №929 від 12.09.2023, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини з 01.02.2021 по даний час, на дитину [PERSON] . Згідно роздруківки доходів з Пенсійного фонду України, встановлено, що [PERSON] отримує єдиний дохід на даний час, це допомогу на дитину. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, є військовослужбовцем СБУ та отримує грошове забезпечення, яке з березня по серпень 2023 складає 240 242 гривні. Інших аліментних зобов`язань не має. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, яка винаймає житло, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яке на думку суду є достатнім, що свідчить про можливість відповідача утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини та дитини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача починаючи з 20 червня 2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved