Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Сєришеву О.С. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначено, що з 06.09.2019 позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2021 розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2021 у справі № 756/5477/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем у будинку її батьків у м. Черкаси. За місцем проживання дитини створені належні та комфортні умови для фізичного та психологічного розвитку останньої, житло забезпечене всім необхідним для проживання, навчання та дозвілля сина. Дитина звикла до свого місця проживання, має гарні житлові умови, звичну психологічну та комфорту побутову і соціальну обстановку, друзів з садочка. Дитина має тісний зв`язок з матір`ю та бабусею з дідусем, з якими вона перебувала постійно протягом більшої половини свого життя. Позивач має стабільний дохід, який дозволяє їй забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідач не бере участі у вихованні сина, в оплаті додаткових витрат на дитину, не цікавиться її життям. Батько не має тісного контакту з вихователями у дитячому садку, який відвідує син, ніколи не спілкувався з лікарем-педіатром та не цікавився станом здоров`я дитини. З урахуванням викладених обставин, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею, що буде відповідати найкращим інтересам сина, який із самого народження проживає разом з нею, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою судді від 05.01.2023 по справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору; закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяви, у яких просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що між ним та позивачем відсутній спір щодо проживання дитини разом з позивачем, оскільки він ніколи проти цього не заперечував. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, просили ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки на піклування від 20.03.2023 № 751-01-21 та найкращих інтересів дитини. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2019, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2020. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2021, яке набрало законної сили 02.04.2021, шлюб між сторонами розірвано. З витягів з реєстру територіальної громади № 2022/001569505 та № 2022/001569428 від 30.11.2022 малолітній [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживають у будинку батьків позивача за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки № 76 від 07.11.2022, наданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 50 «Світлофорчик» Черкаської міської ради Міністерства освіти і науки України, [PERSON] , [INFO] , відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад з 27.08.2021. Хлопчик активний, емоційно-врівноважений, дружелюбний, добре йде на контакт з однолітками. Супроводжує дитину до садочка та забирає мати, позивач у справі - [PERSON] . Щодо участі у вихованні дитини його батька дошкільний заклад вказаною інформацією не володіє. Листом КНП «Другий Черкаський міський центр ПМСД» № 2129 від 07.11.2022 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в педіатричній амбулаторії під медичним наглядом лікаря-педіатра [PERSON] , при цьому, супровід дитини на прийом до лікаря, виконання рекомендацій лікаря, тощо здійснює [PERSON] . Відповідно до Довідки-характеристики, наданої старшим дільничим офіцером поліції сектору дільничих офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Степанчуком Б. позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає, відносини з сусідами добрі, громадський порядок і спокій не порушує. Надаючи оцінку вказаним доказам суд враховує наступне. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частина 2, 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Таким чином, суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, судом враховано, що тривалий час, одразу після припинення шлюбних відносин між сторонами у червні 2021 року, малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . На час, коли сторони почали проживати окремо, дитині ще не виповнилося й півтора роки. Увесь час вихованням дитини займалася мати. Батько дитини ніколи надовго не залишався з сином, не цікавиться потребами останнього. На теперішній час позивач разом з сином проживають у будинку [ADDRESS] , батько дитини мешкає у м.Києві. Черкаською міською радою, як органом опіки та піклування, суду на виконання вимог ст. 19 СК України наданий висновок від 20.03.2023 № 751-01-21, з якого вбачається, що [PERSON] створені належні умови для проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . З урахуванням того, що матір`ю [PERSON] забезпечуються належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Судом під час розгляду справи не встановлено обставин того, що вказаний висновок органу опіки та піклування суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, беручи до уваги вік та інтереси дитини, сталі соціальні зв`язки дитини за місцем проживання разом з матір`ю, а також те, що батько [PERSON] має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки, протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved