Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

позивач через свого представника адвоката Бойко Л. І. звернулася до суду з зазначеним позовом в якому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття. стислий виклад позиції сторін В обґрунтування позову покликалась на те, що 24.09.2015 сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . На даний час вона звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Молодший син [PERSON] має інвалідність у зв`язку з аутизмом та потребує постійного нагляду та допомоги зі сторони позивачки. Після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну позивачка в березні 2022 року разом з дітьми виїхала до Республіки Польща. З того часу, до листопада 2022 року відповідач надсилав 4000,00 грн щомісячно на утримання дітей. Надалі надавати матеріальну допомогу припинив, дітьми не цікавиться. Останній раз надіслав 4000,00 грн у березні 2023 року. Діти перебувають на повному утриманні позивачки, проживають з нею. Відповідач є здоровим, працездатним, може працювати та надавати допомогу на утримання як позивачки так і їх дітей. У зв`язку з цим вона просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх доходів відповідача, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, оскільки позивачка не працює, через те, що проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитись без стороннього догляду і опікується нею, вона має право, відповідно до ст. 88 СК України, на утримання від другого з подружжя до досягнення дитиною повноліття. Просить стягувати таке утримання в розмірі 3000,00 грн, що відповідає розміру одного прожиткового мінімуму на працездатну особу, яка відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» становить 2684,00 грн. Покликається на те, що відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі 30.06.2023 позивач звернулась до суду з позовною заявою, здавши таку до відділення поштового зв`язку. Ухвалою від 07.07.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 20.07.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 21.07.2023 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 17.08.2023 відкладено судове засідання на 06.09.2023. 21.08.2023 від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності та не заперечення проти заочного розгляду справи, до якого долучено аналогічне клопотання позивачки. 06.09.2023 судом прийнято заочне рішення за відсутності сторін. Оскільки від представника позивачки та позивачки надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, не заперечення проти проведення заочного розгляду справи, а відповідач, місце реєстрації якого не відоме та який повідомлений про судові засідання в справі 17.08.2023 та 06.09.2023 відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на веб сайті судової влади України, і в судове засідання повторно не з`явився, суд вважав за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних в справі даних та доказів та провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~з`ясувавши\~обставини,\~на які\~позивач посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~всебічно,\~повно,\~об`єктивно\~та безпосередньо\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~надавши оцінку\~кожному доказу\~окремо та\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~доходить висновку,\~що позов\~підлягає до\~задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Сторони по справі зареєстрували шлюб 24.09.2015, що вбачається з свідоцтва про шлюб від 245.09.2015 [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , що видане 08.11.2012 відділом запису актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Єкатеринбурга Свердловської області, рф, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8-9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 08.08.2017 відділом запису актів цивільного стану Кіровського району м. Єкатеринбурга Свердловської області, рф, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). З письмової довідки, що надана [PERSON] від 15.06.2023 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживають з 09.03.2022 в його будинку в м. Познань, Республіка Польща (а.с. 18). З витягу з договору про перехід права на земельну ділянку від 10.06.2021 вбачається, що [PERSON] набув на праві оренди в Республіці Польща земельну ділянку (а.с. 46-47, 48-50). З Рішення про наявність інвалідності від 17.08.2022, прийнятого муніципальною комісією з питань засвідчення інвалідності в Познані, Республіка Польща, вбачається, що за запитом [PERSON] , [PERSON] , [INFO] визнаний особою з інвалідністю з 14.07.2022 по 31.08.2025, знак причини інвалідності 12-С, потребує постійного або тривалого догляду чи допомоги іншої особи у зв`язку з істотно обмеженою можливістю самостійного існування та потребує постійної повсякденної участі опікуна дитини в процесі лікування, реабілітації та навчання (а.с. 20-21, 22-24). Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Сторони на день прийняття перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей синів [PERSON] та [PERSON] , які проживають з матір`ю позивачкою по справі. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, відповідних доказів суду ним не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, співмірно з обставинами справи, повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведеною нормою закону встановлено два визначення мінімального розміру аліментів: мінімальний гарантований державою розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку платника аліментів. Будь-яких інших доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) відповідача для сплати ним мінімального рекомендованого розміру аліментів позивачкою не подано. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.\~2,\~3\~ст.\~183\~СК України\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дітей даного віку. Зокрема суду не надано доказів того що відповідач є непрацездатним чи має на утриманні інших осіб. Враховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, беручи до уваги положення п. 4 ч. 1 ст.161 ЦПК України за яким аліменти у розмірі однієї третини частини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні), а також виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9 ст.7 СК України), з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі однієї третини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин, така позовна вимога підлягає частковому задоволенню в частині визначення мінімального розміру аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шляхом його визначення у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовної вимоги про утримання другого з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. Позивачка в підтвердження даних обставин надала суду рішення про наявність інвалідності, яке видане органом Республіки Польща, в якому зазначено про те, що [PERSON] є особою з інвалідністю, знак причини інвалідності 12-С, період з 14.07.2022 по 31.08.2025, в якому також зазначено про те, що він потребує постійного або тривалого догляду чи допомоги іншої особи у зв`язку з істотно обмеженою можливістю самостійного існування та потребує постійної повсякденної участі опікуна дитини в процесі лікування, реабілітації та навчання. Стаття 88 СК України передбачає право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю .\~Так,\~якщо один\~із подружжя,\~в тому\~числі і\~працездатний,\~проживає з\~дитиною з\~інвалідністю,\~яка не\~може обходитися\~без постійного\~стороннього догляду,\~і опікується\~нею,\~він має\~право на\~утримання за\~умови,\~що другий\~з подружжя\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~триває протягом\~всього часу\~проживання з\~дитиною з\~інвалідністю та\~опікування нею\~і не\~залежить від\~матеріального становища\~того з\~батьків,\~з ким\~вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80\~цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про\~медико-соціальну\~експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю. \~ \~ \~ \~Наказом МОЗ N 482 від 04.12.2001 затверджено «Порядок видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років», згідно якого установлення у дитини медичних показань для визнання її інвалідом віком до 18 років здійснюється лікарсько-консультативними комісіями дитячих обласних, багатопрофільних міських лікарень, спеціалізованих лікарень, диспансерів, де діти перебувають на диспансерному обліку та спеціалізованому лікуванні, Української дитячої спеціалізованої лікарні "ОХМАТДИТ", Українського центру медичної реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи, клінік науково-дослідних установ Міністерства охорони здоров`я України та Академії медичних наук України після стаціонарного або амбулаторного обстеження. Медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років оформляється за підписами головного лікаря дитячого лікувально-профілактичного закладу, його заступника з медичної частини та лікуючого лікаря, завіряється круглою печаткою і в 3-денний строк направляється в орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини з інвалідністю віком до 18 років. Термін дії медичного висновку встановлюється згідно зі строками, передбаченими наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516, та зазначається в медичному висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років (п. 3, 11, 12). Суд відхиляє наданий позивачкою доказ в підтвердження обставин наявності статусу дитини з інвалідністю [PERSON] виходячи з того, що наявність такого статусу підтверджується медичним висновком про дитину з інвалідністю віком до 18 років, а позивачкою такого не надано. При цьому суд зазначає, що відсутні підстави для визнання виданих в Республіці Польща документів, які б підтверджували такий статус, оскільки відсутні відповідні міжнародні договори чи закони, які б врегульовували взаємне визнання медичних документів. Слід вказати, що обов`язок доказування такої обставини лежить на позивачці, відповідно до ст. 81 ЦПК України. У зв`язку з цим суд доходить до висновку,що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. щодо судових витрат Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того позивач, відповідно до Закону України «Про судовий збір» - звільнена від сплати судового збору. Позовна заява містить дві вимоги. У зв`язку з цим з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн судового збору за першою позовною вимогою, а 1073,60 грн, у зв`язку з відмовою в такій компенсувати за рахунок держави. Слід зазначити, що позивачкою не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу договору про надання правничої допомоги, детального розрахунку витрат, квитанцій.

Outcome: partial