Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на її утримання у зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю [PERSON] у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони від зареєстрованого 21.02.2009 року шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін погіршилось та позивач із сином проживають окремо від відповідача протягом майже двох років, позивач вимушена винаймати житло. Дитина є особою з інвалідністю з дитинства та має хронічне психологічне захворювання підгрупи «А» (аутизм F 84.0), що проявляється постійною агресивною поведінкою дитини, син потребує постійного догляду. Дитина потребує спеціального лікування, нагляду, харчування та догляду, що вимагає матеріальних витрат. Позивача у травні 2022 року прооперовано по онкології, після операції позивач потребує реабілітації та постійного лікування. Відповідач є директором фірми «Альянс Красоти» в м. Києві, має додатковий заробіток як ФОП, будучи особою працездатного віку та не маючи інших утриманців, участі у вихованні дитини не приймає, достатньо коштів на його утримання не надає, тому позивач вимушена звернутись з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини з інвалідністю, з якою проживає дитина, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання. Відповідач [PERSON] надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнав часткового, не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини від заробітку, зауважив, що він є єдиним членом родини, який утримує дитину, надає кошти на відвідування дитиною спеціальної школи, оскільки позивач є не працевлаштованою, однак зауважив, що не має доходу, який би відповідав заявленим вимогам позивача, а зазначення позивачем про наявність у відповідача у власності двох автомобілів не відповідає дійсності. (а.с. 34-43) Позивач [PERSON] скористалась процесуальним правом подачі відповіді на відзив відповідача, відповідно до якого підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду докази придбання відповідачем у 2021 році автомобіля, зазначила, що відповідач навмисно приховує доходи задля уникнення аліментних зобов`язань. (а.с. 73-75) Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на відповідь позивача, відповідно до яких підтримав свою позицію щодо розміру аліментів, які не заперечує сплачувати на утримання дитини. (а.с. 84-89) Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положення ч. 1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від зареєстрованого 21 лютого 2009 року шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області від 21.02.2009 року, актовий запис № 166, свідоцтвом про народження, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області від 02.09.2009 року, актовий запис № 519. (а.с. 8, 9) За даними Довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.06.2023 року № 1147 та за даними посвідчення Серії [NUMBER] , видного 14.12.2016 року, [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом з дитинства з 18.12.2014 року, захворювання групи А, призначено державну соціальну допомогу до 21.08.2027 року. (а.с. 12, 13) За даними Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5499 від 01.12.2017 року, [PERSON] , [INFO] , малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10, 11) Згідно Медичного висновку № 170 від 13.05.2022 року та Індивідуальної програми реабілітації дітей-інвалідів № 272 від 13.05.2022 року, [PERSON] , [INFO] , (група інвалідності (хронічне псих. захворювання групи «А», аутизм F 84.0), має обмеження щодо самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до навчання, до трудової діяльності, до професійного навчання, до здобуття освіти. Рекомендовано: реабілітаційні заходи, психолого-педагогічна реабілітації, фізична реабілітація, фізкультурно-спортивна реабілітація, соціальна та побутова реабілітація 2 (два) рази на рік. Висновок дійсний до 22.08.2027 року. (а.с. 14, 15-16) За даними Довідок, виданих Спеціальною «Школою-Життя» від 03.07.2023 року № 378, [PERSON] , [INFO] , почав відвідувати Центр соціально-психологічгої реабілітації для дітей та молоді з аутизмом, зі спектром аутичних розладів та аутичними проявами Спеціальну «Школу-Життя» у м. Києві з 2015 року. Дитина була взята на облік закладу та перебувала під педагогічним та корекційно-психологічним супроводом не на постійній основі, а за проханням батьків та самої дитини. Саме з 2023 року за особистим проханням мами [PERSON] . [PERSON] знову почав відвідувати школу. (а.с. 17-18) За даними Консультативного висновку мамолога та Виписного епікризу, складеного лікарем Онкоцентру, [PERSON] , 1981 року народження, перебувала на лікуванні в Онкоцентрі з 15.06.2022 року по 12.07.2022 року з локалізації первинної пухлини, вид лікування - променеве. Рекомендовано спостереження онколога. (а.с. 19, 20, 21) За даними Довідки про доходи, виданої Приватним підприємством «Альянс Краси», [PERSON] працює на посаді заступника комерційного директора Підприємства та має дохід за період з липня 2022 року по червень 2023 року у розмірі 46 620,28 грн. (а.с. 44, 46) За даними податкових декларацій [PERSON] не отримує доходів як фізична особа-підприємець. (а.с. 47-55) Згідно квитанцій, наданих відповідачем, [PERSON] перераховано на картковий рахунок позивача [PERSON] : у грудні 2022 року - 6 000,00 грн.; у січня 2023 року - 3 000,00 грн.; у лютому 2023 року - 8 200,00 грн.; у березні 2023 року - 8 000,00 грн.; у квітні 2023 року - 8 000,00 грн.; у травні 2023 року - 9 000,00 грн. (а.с. 56-69) За даними Довідки Головного сервісного центру МВС від 14.07.2023 року, [PERSON] має на праві власності автомобіль ЗАЗ 11 0217 - дата реєстрації 20.02.2007 року; Рено Логан, 2011 року випуску, - дата реєстрації 05.10.2013 року; Хонда Цивік, 2019 року випуску, - дата реєстрації 15.07.2021 року. (а.с. 77) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005р. N 2961-IV(з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. За правилами ст. 88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; цей з подружжя опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Судом встановлено, що на даний час неповнолітня дитина сторін спірних правовідносин, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю з дитинства, має хронічне психологічне захворювання підгрупи «А» (аутизм F 84.0), проживає разом із матір`ю, за місцем її проживання; мати дитини [PERSON] нещодавно пройшла оперування та лікування від онкозахворювання; між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру сплати аліментів, що є підставою звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини з інвалідністю та матері дитини з інвалідністю, з якою проживає дитина. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги підстави звернення позивача з даним позовом до суду та заперечення відповідача,

Outcome: partial