Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до ТзОВ «Брайт Інвестмент», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області - Шульженко І.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 23.06.2021р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. здійснив виконавчий напис №219597 з приводу стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №388-ПКП від 13.02.2008р., укладеним між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого згідно договору про відступлення прав вимоги GL48N718070 від 05.08.2020р. є ТзОВ «Дніпрофінансгруп» в розмірі 9 449 грн. 74 коп. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. відкрито виконавче провадження №219597 від 23.06.2021 року. Стверджує, що вищевказаний виконавчий напис нотаріусом був вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить суд, визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.07.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.07.2023р. за клопотанням представника відповідача по даній цивільній справі замінено у даній цивільній справі первісного відповідача - ТзОВ «Брайт Інвестмент» на належного - ТзОВ «ТЕХНОЛОГІКА». Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача по справі ТзОВ «ТЕХНОЛОГІКА» та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області - Шульженко І.С., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відзиву на позовну заяву та письмових пояснень до суду не надходило. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зі згоди позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності сторін по справі в порядку ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапеко Є.М. 23.06.2021 року за реєстровим №219597 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. відкрито виконавче провадження №66986412 від 30.09.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №388-ПКП від 13.02.2008р., укладеним між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого згідно договору про відступлення прав вимоги GL48N718070 від 05.08.2020р. є ТзОВ «Дніпрофінансгруп» в розмірі 9 449 грн. 74 коп. (а.с. 7-12). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеної без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016р. скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Судом встановлено, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу оспорюваний кредитний договір не посвідчений нотаріально, тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц, від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено в повному об`ємі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved