Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 833,00 грн на кожного щомісячно, з 20.12.2019 та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони до 19.11.2019 року перебували у шлюбі, від якого у них народилися діти - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матерію та перебувають на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 833,00 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. При цьому, звернувшись до суду із позовом 21.06.2023, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з 20.12.2019 - дати набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили, вказуючи на те, що вона здійснювала численні спроби щодо зобов`язання сплати відповідачем аліментів, намагаючись зв`язатися із батьком дітей через родичів, спільних друзів та знайомих. Такі спроби залишилися безрезультатними. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 28.06.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, із заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звертались. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні від відповідача не надходило. На підставі положень статей 274-279 ЦПК України та з урахуванням відсутності заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.11.2019 у справі №752/14539/19 розірвано шлюб між [PERSON] до [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтв про народження дітей їхнім батьком є відповідач у справі (а.с. 16). Судом встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2 833,00 грн. Надаючи оцінку заявленому позивачем розміру аліментів, суд зазначає, що виходячи із відсутності відомостей про фактичний дохід відповідача, та інших матеріалів справи, заявлений розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім для забезпечення належного розвитку дітей, з урахуванням обов`язку кожного із батьків утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Відповідач перебуває у працездатному віці та законом на нього покладено зобов`язання сплачувати аліменти на утримання дочки та сина. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки. Суд позбавлений можливості визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача, оскільки спосіб стягнення аліментів визначається позивачем, тому суд стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 2 833,00 грн. щомісячно на кожну дитину з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати інтересам дітей та сприяти їх гармонійному розвитку. Позивач також просить перерахувати аліменти за попередній період з дати розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Належних доказів вживання відповідних заходів стосовно одержання аліментів з відповідача позивач не надала та не просила про їх витребування судом. Тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з 20.12.2019 по 21.06.2023 є необґрунтованими. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь держави у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: partial