Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Яровський», с.Ярове Болградського району Одеської області, [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] .. Після смерті матері залишилось спадкове майно, в тому числі право на майновий пай члена КСП «Яровський», спадкоємицем на яке є позивач у справі. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв`язку з тим, що він не надав документ, що посвідчує право власності [PERSON] на право на майновий пай члена КСП «Яровський» (майновий сертифікат). Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Розглядаючи вимоги позивача, суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася з її смертю, а саме [INFO] , тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України /в редакції 2004 року/. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 527 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/ регламентовано, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом достовірно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.10.1998 року (а.с. 10). Після смерті [PERSON] позивач оформив у спадщину право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Яровський», розташованому в с. Ярове Тарутинського району Одеської області розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без встановлення меж цієї частки в натурі на місцевості, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0320918, виданого 02.10.1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER], виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 17.08.2001 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 439683, виданого Тарутинської районною державною адміністрацією Одеської області 28.10.2005 року (а.с. 12, 13, 14-14а). Так, Постановою КМ України від 28.02.2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Наказом Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. Згідно довідки №32/17/11-15, виданої Ярівським старостинським округом №11 06.03.2023 р. Свідоцтво про право на напйновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на ім`я померлої [PERSON] не пиписувалось та не видавалось. Померла дійсно значиться в списках осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого 17.02.2000 року зборами співвласників реорганізованого КПС «Яровський» Тарутинського району Одеської області (а.с. 22). Згідно довідки ТОВ «Яровський» Болградського району Одеської області № 96 від 06.03.2023 року вбачається, що майновий пай, що належить [PERSON] станом на 01.10.2018 р. становить 18175,00 грн. і на даний час не видався (а.с. 21). Відповідно довідки ТОВ «Яровський» Болградського району Одеської області № 136 від 17.04.2023 року вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] дійсно є засновком СПК «Яровський» і значиться в списках осіб (номер 248), які мають право на майновий пай. Загальна вартість майнового паю на 01.04.2001 . становить 4202 грн. (а.с. 16, 17-20). При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв`язку з тим, що він не надав документ, що посвідчує право власності [PERSON] на право на майновий пай члена КСП «Яровський» (майновий сертифікат) (а.с. 15). Проте, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючі документи на майновий пай, то позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з п.4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому питання щодо оформлення права власності на нерухоме майно можливо вирішити лише за спадкоємцями померлої особи в судовому порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Згідно п. 4 Порядку визначення розмірів майнових паїв колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року за №177, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема, спадкоємці померлих осіб, які мали право на майновий пай. Отже, оскільки на момент смерті майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Яровський» [PERSON] не витребуваний у встановленому законом порядку, до складу спадщини перейшли її права на дане майно, яке згідно довідки ТОВ «Яровський» № 96 від 06.03.2023 року станом на 01.10.2018 року становить 181175,00 гривень і на даний час не видавався, а за життя спадкодавець не оформила правовстановлюючі документи на майновий пай і позивач позбавлений можливості отримати вищезазначене спадкове майно суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на зазначене спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved