Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

07 квітня 2023 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані, але з 2018 року не проживають: син - [PERSON] ; невістка - [PERSON] ; онук - [PERSON] ; онука - [PERSON] , оскільки всі разом виїхали до Російської Федерації, отримали громадянство та на сьогоднішній день, проживають в РФ. Реєстрація, відповідачів у будинку позивача, порушує її права та обмежує право користування вказаним нерухомим майном. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі з викликом сторін, призначено перше судове засідання. (а.с. 24-25) 01 серпня 2023 року представником третьої особи подано пояснення щодо позову, відповідно до яких, громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої Великоандрусівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області від 26 червня 2023 року № 161, громадяни [PERSON] , [PERSON] та їх малолітні діти [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2018 року. Станом на сьогоднішній день вказані громадяни та їх діти не проживають на території сільської ради, їх місце знаходження невідоме, тому провести бесіду з батьками та дітьми, з`ясувати їх місце проживання, перебування, наявність у них іншого житла, вивчити умови їх проживання, спосіб життя та запросити на засідання комісії з питань захисту прав дитини, тощо - неможливо. Враховуючі викладене на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, 20 липня 2023 року, прийняте рішення №19 про неможливість надання висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради щодо визнання малолітніх дітей, такими, що втрати право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . у зв`язку з неможливістю вивчення даного питання. Тому вирішення даного спору покладають на розсуд суду. Ухвалою суду від 01 серпня 2023 року, закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується, поштовими конвертами, повернутим на адресу суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Заперечень проти задоволення позовних вимог не надано. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 13 вересня 2023 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії договору купівлі продажу будинку від 13 лютого 1993 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . (а.с.7, 8) Із довідки виданої Великоандрусівською сільською радою № 85 від 09 березня 2023 року встановлено, що громадяни, які зареєстровані у житловому будинку, що знаходиться у приватній власності [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - невістка, [INFO] ; [PERSON] - онук, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] , фактично не проживають за місцем реєстрації з 2018 року. (а.с.9) Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно з частинами першою, четвертою ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Матеріали справи свідчать, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з батьками за мажами України, в Російській Федерації, де отримали громадянство РФ. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживають за місцем реєстрації більше року, зареєстрована за іншим місцем проживання за кордоном, позовні вимоги слід задовольнити . Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, оскільки інтереси позивачів порушені, вони не мають змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном на свій розсуд. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовних вимогах представник позивача просив суд, віднести судові витрати за рахунок позивача. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved