Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.12.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та вселення, в якому просив: встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши йому, [PERSON] , в користування 2 кімнату площею 7,6 кв.м., відповідачці виділити в користування 3 кімнату площею 9,9 кв.м., 1 кімнату площею 18,5 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м. кухню площею 5,0 кв.м., коридор площею 4,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м. залишити в спільному користуванні; вселити його, [PERSON] , в квартиру [ADDRESS] ; стягнути з відповідачки на його користь судовий збір в сумі 1536,80 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову посилався на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2018 він є власником 5/24 частин квартири [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 17.10.2019 він є власником 5/24 частин квартири [ADDRESS] . Таким чином його частка у зазначеній квартирі становить 5/12 частин. Відповідач [PERSON] є власником 7/12 частин квартири [ADDRESS] . Після набуття ним права власності на 5/12 частин квартири він звернувся до відповідача з пропозицією в добровільному порядку вирішити питання щодо користування житловим приміщенням, проте відповідач не тільки не бажає встановити порядок користування в добровільному порядку, а навіть не впускає його до квартири, що змусило звернутися його з позовом до суду. Квартира, співвласниками якої вони є, розташована на 2 поверсі 2-поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 36,0 кв.м., в тому числі 1 кімната 18,5 кв.м., 2 кімната 7,6 кв.м., 3 кімната 9,9 кв.м., кухня площею 5,0 кв.м., коридор площею 4,2 кв.м., ванна кімната площею 2,6 кв.м., балкон 0,5 кв.м. Загальна площа квартири 48,3 кв.м. З огляду на документи, що посвідчують право власності їм належить право користуватись житловою площею у зазначеній квартирі: йому 15,0 кв.м. (36,0 : 5/12 = 15,0 кв.м., відповідачу 21 кв.м. (36,0 : 7/12 = 21,0 кв.м.). Оскільки кожному з них виділити відповідно частці ізольовану площу для користування не можливо, тому вважає, що йому в користування може бути виділено 2 кімнату площею 7,6 кв.м., відповідачці може бути виділено в користування 3 кімнату площею 9,9 кв.м., 1 кімнату площею 18,5 кв.м., балкон площею 0,5 кв.м. кухню площею 5,0 кв.м., коридор площею 4,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м. залишити в спільному користуванні. Вважає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Проте, спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а конфліктні відносини між ними перешкоджають домовитися про порядок користування квартирою. Вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушить їх прав та в повній мірі захистить його права на користування своєю власністю. Встановлення порядку користування квартирою необхідне для того, щоб уникнути постійних суперечок та конфліктів між співвласниками спірної квартири. Запропонований шлях відновлення порушеного права є адекватним порушенню і узгоджується з приписами ст. 16 ЦК України. \~ \~ \~ \~10.08.2020 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, в якому просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та вселення в повному обсязі. Зазначила, що в разі задоволення позовної вимоги [PERSON] про виділення їй в користування кімнати площею 9,9 кв.м. і залишення у спільному користуванні кімнату площею 18,5 кв.м. та нежитлові приміщення площею 12,3 кв.м. буде порушено її законне, гарантоване Конституцією України право власності на нерухоме майно, оскільки відповідно до правовстановлюючих документів на спірну квартиру, їй на праві приватної власності належить 7/12 часток цієї квартири, тобто 28,17 кв.м. від загальної площі квартири, а не 9,9 кв.м., як пропонує [PERSON] . Сам позивач визнає, що кожен з них має право на володіння і користування тією часткою спірної квартири, яка відповідає його частці. Позовна заява [PERSON] це фактично позов про реальний поділ нерухомого майна, який провести неможливо. Сам [PERSON] у позовній заяві визнає, що розподілити квартиру неможливо, між ними існують конфліктні стосунки, які унеможливлюють добровільну домовленість про поділ майна, а як наслідок, такі обставини унеможливлюють їх спільне проживання в одній квартирі, при цьому маючи у спільному користуванні як житлову кімнату, так і нежитлові приміщення квартири. У цьому випадку виникає питання, як [PERSON] , людина, яка не являється членом її родини, не являється її близьким родичем та близькою їй людиною, уявляє їх спільне користування житловою кімнатою площею 18,5 кв.м. Крім визнання позивачем факту неможливості проведення реального поділу квартири, висновком ПП «Техбудексперт» від 02.06.2019 № 02/04-19/БУД доведено, що вищезазначена спірна квартира поділу не підлягає. Також в даному випадку наведено єдиний можливий варіант розподілу квартири це виплата з її сторони компенсації [PERSON] його частки в квартирі в розмірі 100958,00 грн. Порядок користування спірною квартирою, який просить визначити [PERSON] не відповідає його частці у праві власності на квартиру та призведе до порушення її прав, виходячи з розміру належної кожному із них частки у спірному майні. Щодо позовної вимоги [PERSON] щодо вселення, то ним не надано доказів того, що він, на даний час не може користуватись своєю часткою спірної квартири, а вона йому перешкоджає у цьому. \~ \~ \~ \~10.08.2020 відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні, в якій просила: відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням і вселення, в повному обсязі; припинити право власності [PERSON] на 5/12 часток від загальної площі квартири [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 5/12 часток від загальної площі квартири [ADDRESS] ; судові витрати, понесені [PERSON] при розгляді справи № 705/5806/19, стягнути з [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування зустрічного позову посилалась на те, що відповідно до договору дарування від 25.03.2015 вона являється власником 7/12 часток (58,33%) квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв.м., тобто їй на праві приватної власності належить 28,17339 кв.м. вказаної квартири. Другим співвласником цієї квартири являється [PERSON] , якому належить на праві приватної власності 5/12 часток (41,67%), а як наслідок 20,122661 кв.м. від загальної площі квартири. [PERSON] у позовній заяві визнає, що розділити квартиру неможливо, між ними існують конфліктні стосунки, які унеможливлюють добровільну домовленість про поділ майна, а як наслідок, такі обставини унеможливлюють їх спільне проживання в одній квартирі. Висновком ПП «Техбудексперт» від 02.06.2019 № 02/04-19/БУД встановлено, що вищезазначена спірна квартира поділу не підлягає. Також в даному випадку наведено єдиний можливий варіант розподілу квартири це виплата з її сторони компенсації [PERSON] його частки в квартирі в розмірі 100958,00 грн. \~ \~ \~ \~Її частка у спірній квартирі значно більша, а тому частка [PERSON] може бути визнана незначною. Відповідно до висновку ПП «Техбутексперт» від 02.06.2019 № 02/04-19/БУД вищевказана спірна квартира реальному поділу не підлягає, а тому, відповідно до загальної частини 2 ст. 183 ЦК України являється неподільним майном. Позивач за первісним позовом також визнає, що спірна квартира є нероздільною. Спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, оскільки між ними існують неприязливі стосунки, які є на даний момент, а у разі спільного користування квартирою можуть перерости в ще більш агресивні. [PERSON] не бажає іти з нею на контакт, на її неодноразові усні звернення до нього про вирішення питання мирним шляхом не реагує, та не відповідає на усні та письмові її звернення до нього по цьому питанню. Задоволення зустрічного позову не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] , оскільки вона сплачує йому грошові кошти за його 5/12 частки у спірній квартирі. Крім того, у разі незгоди з визначеним ПП «Техбудексперт» розміром відшкодування (100958,00 грн), [PERSON] може провести свою оцінку спірної квартири і у тому разі, якщо по його оцінці сума відшкодування буде більшою, вона, до кінця закінчення розгляду даної справи доплатить різницю. \~ \~ \~ \~Крім викладеного, позивач за зустрічним позовом стверджує, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди [PERSON] , оскільки він фактично являється співвласником 3/84 частки житлового будинку [ADDRESS] , який був придбаний ним у шлюбі з [PERSON] 04.07.2009, а тому житлом забезпечений. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 11.01.2022 прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням та вселення. \~ \~ \~ \~03.02.2023 позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні, в якому він просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до нього про припинення права власності на частку у нерухомому майні. У відзиві зазначив, що з вимогами, викладеними позивачем у зустрічному позові він не погоджується, не визнає їх та заперечує з підстав, зазначених у поданій ним позовній заяві. Вважає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Проте, спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, а недоброзичливі відносини зі сторони [PERSON] перешкоджають домовитися про порядок користування квартирою. Вважає, що встановлення порядку користування квартирою не порушить їх прав та в повній мірі захистить його права на користування своєю власністю. Встановлення порядку користування квартирою необхідне йому для того, щоб уникнути на майбутнє постійних суперечок між співвласниками спірної квартири. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що різниця між їх частками є незначною. Проте він вважає, що вони мають майже рівні частки. Також іншого житла він не має, а тому примусове, на підставі рішення суду припинення його права власності завдасть йому істотної шкоди, його інтересам як співвласника та членам його сім`ї. Посилання на висновок будівельно-технічного дослідження, яке складено не експертом, а спеціалістом-будівельником, та ще й до того, як було відкрито провадження у справі, не може бути взято до уваги, оскільки дане дослідження проводилось не в рамках даного цивільного провадження та не судовим експертом, а тому не може бути доказом в силу ст. 76 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Вважає свої вимоги обґрунтованими, такими, що відповідають дійсності. Зазначив, що позовні вимоги за зустрічним позовом він не визнає та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. \~ \~ \~ \~Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Мельник О.Ф. у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та на цій підставі у задоволенні зустрічного позову відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні просила суд відмовити позивачу у задоволенні первісного позову в повному обсязі. Її позовні вимоги про припинення права власності на частку у нерухомому майні задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Трепак О.І. у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі та на цій підставі у задоволенні первісного позову відмовити з підстав, зазначених у зустрічному позові. Крім того зазначив, що спірна квартира не підлягає розподілу, встановлення порядку користування нею порушує права та інтереси [PERSON] , тому право власності за [PERSON] на частку спірної квартири необхідно припинити та визнати за [PERSON] право власності на 5/12 часток від загальної площі квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вислухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до Договору дарування частки квартири від 17.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Крижанівською І.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 5/24 часток квартири під номером [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.01.2018 [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 5,24 частки квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35451974 від 25.03.2015 [PERSON] належить 7/12 частин квартири [ADDRESS] , на підставі Договору дарування частки квартири від 25.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. \~ \~ \~ \~У технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] зазначена технічна характеристика квартири, відповідно до якої квартира посімейного заселення розташована на 2 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 36,0 кв.м, в тому числі 1 кімната 18,5 кв.м, 2 кімната 7,6 кв.м, 3 кімната 9,9 кв.м, кухня площею 5,0 кв.м, коридор площею 4,2 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, балкон 0,5 кв.м. Загальна площа квартири 48,3 кв.м. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку ПП «Техбудексперт» № 02/04-19/БУД будівельно-технічного дослідження по розподілу житлової квартири [ADDRESS] від 02.06.2019, складеного спеціалістом-будівельником В.І.Ленер, виділити кожній із сторін відокремлену частину квартири з самостійним виходом (окрему квартиру), виходячи із часток 7/12 до 5/12, враховуючи вимоги Державних будівельних норм України ДБН В,2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», відомчих будівельних норм ВСН 61-89 (р) «реконструкція і капітальний ремонт житлових будинків. Норми проектування Державних будівельних норм України ДБН 2.5-20-2001 «Газопостачання» не є можливим, так як житлова квартира, що припадає на 5/12 частки буде становити 19,90 кв.м, при нормативній мінімальній площі на однокімнатну житлову квартиру 24,30 кв.м. \~ \~ \~ \~Згідно з даним висновком варіант № 1 розподілу житлової квартири: виділення одному з співвласників грошової компенсації за 5/12 частини спірної житлової квартири за угодою сторін. При відсутності такої угоди судом по дійсній (ринковій) вартості житлової квартири на час розгляду справи. Ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] , станом на 12.06.2019 становить 242300,00 грн, 5/12 частин вартості квартири становить 100958,00 грн. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~За змістом статей\~355,\~356,\~358\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Як зазначено в п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20\~(із змінами і доповненнями) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. \~ \~ \~ \~Статтею 150 ЖК Української РСР\~визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 156 ЖК Української РСР\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. \~ \~ \~ \~За змістом статей\~47,\~48 ЖК Української РСР\~жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-1500цс15 зазначено, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. \~ \~ \~ \~Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26.05.2021 у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12.08.2021 у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08.09.2021 у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15.09.2021 у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно з технічним паспортом на квартиру в квартирі наявні три кімнати загальною площею 36,0 кв.м, у тому числі 1 кімната 18,5 кв.м, 2 кімната 7,6 кв.м, 3 кімната 9,9 кв.м. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач за первісним позовом [PERSON] має намір вселитися в квартиру, при цьому між співвласниками існує спір щодо порядку користування житлом, беручи до уваги відсутність між ними родинних зв`язків, розмір житлової площі, що припадає на одну особу, норму житлової площі для надання одній особі й вимоги, що ставляться до жилого приміщення та наявність у квартирі кількох ізольованих жилих кімнат, з метою встановлення нормальних житлових умов, суд вважає за справедливе позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі, встановити наступний порядок користування житлом, що відповідатиме допустимим розмірам житлової площі на кожну особу: виділити [PERSON] в користування 2 кімнату площею 7,6 кв.м; виділити [PERSON] в користування 3 кімнату площею 9,9 кв.м; 1 кімнату площею 18,5 кв.м, балкон площею 0,5 кв.м кухню площею 5,0 кв.м, коридор площею 4,2 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м залишити в спільному користуванні. \~ \~ \~ \~На переконання суду такий порядок відповідає\~допустимим розмірам житлової площі на кожну особу та не призведе до погіршення житлових умов цих осіб, а також буде\~збережено цільове призначення квартири. \~ \~ \~ \~При цьому відповідач за первісним позовом [PERSON] , яка заперечувала проти встановлення запропонованого [PERSON] порядку користування квартирою, за яким кожному із співвласників виділяється окрема ізольована кімната, не\~запропонувала іншого варіанта користування спірним житлом. Наявність підстав для встановлення іншого порядку\~користування квартирою, ніж встановлений судом, [PERSON] не довела. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог [PERSON] про вселення суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). \~ \~ \~ \~За правилами ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та членів його сім`ї; в свою чергу ст. 391 ЦК України визначене право власника майна, за наявності дій, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. \~ \~ \~ \~Аналіз наданих сторонами доказів, в тому числі із вимогою зустрічним позовом [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні, надають суду зробити висновок, що дійсно, зі сторони [PERSON] має місце перешкоджання [PERSON] , як повноцінному співвласнику 5/12 частки майна, у користуванні квартирою [ADDRESS] , а відтак первісний позов у частині вселення [PERSON] в квартиру підлягає до задоволення та захисту прав позивача за первісним позовом шляхом його вселення в означену квартиру. \~ \~ \~ \~При вирішенні судом зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні суд враховує, що [PERSON] у позовних вимогах просила суд припинити право власності [PERSON] на 5/12 часток від загальної площі квартири [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на зазначену частку. \~ \~ \~ \~Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 судам слід враховувати, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. \~ \~ \~ \~Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За висновком ПП «Техбудексперт» № 02/04-19/БУД будівельно-технічного дослідження по розподілу житлової квартири [ADDRESS] від 02.06.2019, складеного спеціалістом-будівельником В.І.Ленер, виділити кожній із сторін відокремлену частину квартири з самостійним виходом (окрему квартиру), виходячи із часток 7/12 до 5/12, враховуючи вимоги Державних будівельних норм України ДБН В,2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», відомчих будівельних норм ВСН 61-89 (р) «реконструкція і капітальний ремонт житлових будинків. Норми проектування Державних будівельних норм України ДБН 2.5-20-2001 «Газопостачання» не є можливим, так як житлова квартира, що припадає на 5/12 частки буде становити 19,90 кв.м, при нормативній мінімальній площі на однокімнатну житлову квартиру 24,30 кв.м. \~ \~ \~ \~Згідно з даним висновком варіант № 1 розподілу житлової квартири: виділення одному з співвласників грошової компенсації за 5/12 частини спірної житлової квартири за угодою сторін. При відсутності такої угоди судом по дійсній (ринковій) вартості житлової квартири на час розгляду справи. Ринкова вартість трикімнатної квартири [ADDRESS] , станом на 12.06.2019 становить 242300,00 грн. 5/12 частин вартості квартири становить 100958,00 грн. \~ \~ \~ \~На виконання приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України [PERSON] внесено 100958,00 грн на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанцією № 58 від 08.08.2020 та відповідає висновку експерта. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що завдана внаслідок такого припинення шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. \~ \~ \~ \~Подібна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду\~\~від 22.07.2020 № 201/10029/17. \~ \~ \~ \~Аналіз положень статті 365 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. \~ \~ \~ \~Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 зроблено висновок, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. \~ \~ \~ \~Подібний за змістом правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 в справі № 750/11178/17. \~ \~ \~ \~Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. \~ \~ \~ \~Суд при розгляді справи не бере до уваги посилання відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на невідповідність висновку ПП «Техбудексперт», оскільки, будучи ознайомленим із зазначеним висновком, та не погоджуючись з оцінкою нерухомого майна, [PERSON] клопотання про проведення повторної експертизи не заявляв. \~ \~ \~ \~У ході судового розгляду справи на підставі досліджених доказів, судом не встановлено наявність всіх підстав, передбачених п.п. 1-4 ч. 1, ч. 2 ст. 365 ЦК України, для задоволення позову в частині припинення права власності відповідача. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що належна [PERSON] частина квартири дійсно не може бути виділена в натурі, що встановлено висновком ПП «Техбудексперт». Спірна квартира є неподільною. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачу за зустрічним позовом [PERSON] на праві власності належить 5/12 частин спірної квартири, що на переконання суду, порівняно з часткою позивача за зустрічним позовом [PERSON] у праві спільної власності на квартиру, яка становить 7/12 частини, не є незначною. Крім того, [PERSON] не доведено, що припинення права власності [PERSON] на частину квартири не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене вище суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у нерухомому майні. \~ \~ \~ \~Питання присудження компенсації на підставі ст. 365 ЦК України, визначення її розміру належить до компетенції суду. Тому, саме судом, в межах справи мають вирішуватися інші питання щодо сум, внесених на депозитний рахунок суду, зокрема й питання повернення таких коштів у випадку, коли підстава їх перебування на рахунку відпала. \~ \~ \~ \~Депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов. \~ \~ \~ \~Оскільки позивачем за зустрічним позовом [PERSON] 08.08.2020 були сплачені кошти на депозитний рахунок суду у розмірі 100958 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією № 58, та\~враховуючи, що підстава для знаходження грошових коштів на депозитному рахунку суду відпала, вказані грошові кошти підлягають поверненню власнику, [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір, який сплатив позивач за первісним позовом [PERSON] при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1536 грн 80 коп. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, які, як зазначив позивач за первісним позовом [PERSON] у позовній заяві, він поніс на оплату послуг адвоката щодо надання правничої допомоги в розмірі 8000 гривень, суд виходить з того, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Представником [PERSON] адвокатом Мельником О.Ф. на підтвердження витрат на правничу допомогу додано: копію договору про надання правової допомоги від 24.10.2019; копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 24.10.2019 на суму 8000 грн; розрахунок-опис витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Водночас зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved