Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач АТ «КБ «Глобус»звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.12.2018 року між банком та відповідачем було укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, відповідно до умов якого банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт "Запасочка" для фізичних осіб клієнтів ПАТ "КБ "Глобус" на наступних умовах: сума ліміту овердрафту у розмірі 50 000,00 грн., строк дії ліміту овердрафту 72 місяці з 01.02.2018 року по 29.01.2024 року, з фіксованою процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 42,00 % річних. Як зазначає позивач, банк виконав свої зобов`язання, однак відповідач не виконує взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту, в зв`язку з чим станом на 01.05.2023 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 75 712,89 грн., яка складається з: строкова заборгованість по кредиту - 50 000,00 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 76,15 грн., строкова заборгованість по процентам - 1726,03 грн., прострочена заборгованість по процентам - 23 910,71 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 18.07.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на відсутність належних доказів щодо розміру заборгованості. Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду у справі № 755/6745/15-ц, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що йому була видана картка, передбачена умовами заяви, а також відомостей щодо строку її дії. Крім того, позивачем не надано доказів відкриття на його ім`я рахунку, виписки по даному рахунку щодо руху коштів та наявності або відсутності заборгованості, а надана довідка про умови кредитування не містить відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника тощо. Відтак, відповідач вважає, що позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною, в зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні позову повністю. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду клопотання, в якому просить розглядати справу в його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі. Враховуючи обставини справи, обізнаність відповідача про розгляд справи в суді та наявність відзиву та інших письмових заяв сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 27.03.2017 року [PERSON] підписав Заяву-анкету № 26/63 на приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (далі Договір), яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов Договору, відповідачу відкрито програму кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб клієнтів на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 10 000,00 грн., строк дії ліміту овердрафту - 24 місяці з 27.03.2017 року по 26.03.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001 %. Також, з умов Договору вбачається, що відповідач, підписавши Заяву-анкету, поміж іншим: 1) акцептував публічну пропозицію ПАТ «КБ «Глобус» на укладення цього Договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднався до умов цього Договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної [PERSON] . Заяви-анкети; 2) підтвердив, що ознайомлений та цілком згоден з умовами Договору, діючими картковими лімітами, Тарифами, умовами Програми кредитування, Правилами користування міжнародними платіжними картками; 3) доручив банку самостійно (без надання окремих розрахункових документів) в порядку та в строки, визначені Договором, списувати кошти на умовах договірного списання зі свого поточного (карткового) рахунку та будь-яких інших рахунків відкритих в ПАТ «КБ «Глобус» (відповідно до п. 6.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22), для погашення заборгованості, що виникла на поточному (картковому) рахунку на умовах цього Договору; … 5) підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-анкети та вся інформація, надана ним ПАТ «КБ «Глобус» у цій Заяві-анкеті, є повною, достовірною у всіх відношеннях; … 7) підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року та Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року; 8) підтвердив, що всі умови Договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, свій примірник цієї Заяви-анкети, Довідку про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та Паспорт споживчого кредиту в ПАТ «КБ «Глобус» отримав в день укладення Договору (підписання Заяви-анкети)… Довідка про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, отримана [PERSON] 27.03.2017 року. Лист повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту підписаний [PERSON] 27.03.2017 року. 18.01.2018 року [PERSON] підписав Заяву-анкету № 19/VIP про приєднання до Договору, відповідно до якої відповідач приєднався до програми кредитування Овердрафт «Елітний» (преміальна картка), з наступними умовами: сума ліміту овердрафту - 50 000,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту - 12 місяці з 01.02.2018 року по 31.01.2019 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001 %. Довідка про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, отримана [PERSON] 18.01.2018 року. Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма) підписаний [PERSON] 18.01.2018 року. З наведеного вбачається, що з 27.03.2017 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Глобус» виникли кредитні правовідносини, оскільки [PERSON] шляхом подання Заяви-анкети № 26/63 приєднався до умов Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) за кредитною програмою «Запасочка», а в подальшому з 18.01.2018 року за кредитною програмою Овердрафт «Елітний» (преміальна картка). Істотні умови кредитування встановлені в ст. 1054 ЦК України, а також вимоги зазначені в ст. 12 Закону № 1734-VIII, визначались у Заявах-анкетах, які [PERSON] підписувала та подавала до ПАТ «КБ «Глобус», повідомлялись у Довідках про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, які [PERSON] підписував та отримував від ПАТ «КБ «Глобус». Також, підписані [PERSON] . Лист-повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту в ПАТ «КБ «Глобус», і Паспорти споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма), підтверджують факт виконання ПАТ «КБ «Глобус» вимог законодавства щодо попереднього повідомлення споживача про умови споживчого кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, реальну процентну ставку тощо. Крім того, навіть сам факт неодноразового звернення [PERSON] із Заявами-анкетами, в яких визначались усі істотні умови кредитного договору, а також тривале виконання умов Договору (часткове погашення заборгованості), беззаперечно свідчить про виникнення та існування між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин. Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що у підписаних відповідачем Заявах-анкетах визначені всі істотні умови кредитного договору встановлені ст. 1054 ЦК України, у зв`язку із чим відхиляє доводи відповідача. Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд констатує, що між [PERSON] та ПАТ «КБ «Глобус» правочин укладено у письмовій формі, отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору. При цьому, [PERSON] в межах цієї справи не заявлялись зустрічні вимоги про визнання недійсним укладеного правочину, і відповідне рішення суду на даний час відсутнє. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.525 та ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1 та 2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно дост.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Зокрема, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 року при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Позивач стверджує, що між сторонами 01.02.2018 року було укладено кредитний договір, за умовами якого банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, грошові кошти відповідачу надав, однак останній належним чином свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконує, внаслідок чого утворилась вищевказана заборгованість. Натомість, на підтвердження позовних вимог та факту укладення кредитного договору позивачем надано вищенаведені Заяви-анкети від 27.03.2017 року та 18.01.2018 року, розрахунок заборгованості по позичальнику [PERSON] згідно Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб та Заяви-анкети на приєднання до договору 2625/26784/648 від 18.10.2021 року зі змінами станом на ранок 01.05.2023 року, а також надано виписку за договором № 2625/26784/376/UAH за період з 01.02.2018 року по 01.04.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] -UAH, власником якого є [PERSON] . Суд зазначає, що вказана виписка є неналежним доказом у даній справі, оскільки стосується іншого особового рахунку № [NUMBER] , який не зазначено ані в Заяві-анкеті від 27.03.2017 року, ані в Заяві-анкеті від 18.01.2018 року. Крім того, вказана виписка не містить жодної інформації щодо користування відповідачем кредитними коштами і в ній зазначено лише про нарахування відсотків за депозит. Жодних доказів щодо зміни особових рахунків відповідача з моменту укладення кредитних договорів позивачем суду також не надано. Розрахунок заборгованості не може бути враховано судом, оскільки з нього вбачається, що він здійснений згідно Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб та Заяви-анкети на приєднання до договору № 2625/26784/648 від 18.10.2021 року. Проте, матеріали справи вказаного Договору та Заяви-анкети не містять і посилання на вказаний договір у позовній заяві відсутній. Також, у позовній заяві зазначено про укладення між сторонами кредитного договору від 01.02.2018 року зі змінами, натомість і такий договір, і зміни до нього, у матеріалах справи відсутні. Відтак, надані позивачем вищевказані виписка по рахунку та розрахунок заборгованості не можуть підтверджувати факт невиконання відповідачем зобов`язань, які виникли між сторонами на підставі Заяви-анкети від 27.03.2017 року та 18.01.2018 року, тим більш, що про стягнення заборгованості за вказаними договорами позивачем у позові не заявлено. Інших доказів стороною позивача суду не надано. Таким чином, виходячи зі змісту позовної заяви, враховуючи наявність двох Заяв-анкет відповідача за різними кредитними програмами з різними сумами кредиту та умовами кредитування, які також містять різні номери рахунків, неналежність в якості доказів виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про те, що позивачем належним чином не доведено його вимоги, а тому в задоволенні позову належить відмовити. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, в зв`язку із чим в задоволенні позову належить відмовити. Інші заперечення відповідача проти позову на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову з інших підстав не дають. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed