Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 травня 2015 року він уклав шлюб з відповідачкою, спільне життя з якою не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою проживають окремо за різними адресами, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї неможливо та суперечить інтересам позивача та відповідачки. Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 06.09.2023 відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву за змістом якого вона визнає вимоги про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ ЦПК\~України) передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що між сторонами 28 травня 2015 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане 28 травня 2015 року, актовий запис №05 (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого є копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 10) Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявності малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 536,80 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (1073,60 х 0,5 = 536,80). Інша частина понесених ним витрат зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягуються з відповідачки на користь позивача. На підставі статей 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved