Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 15 березня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №261. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 15 березня 2022 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю між ними взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними виникають сварки, через що склалися неприязні відносини, спроби примирення не дають позитивних наслідків, шлюбні відносини між ними припинилися, подальше життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому шлюб потрібно розірвати. 25 липня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, зазначила, що відповідач відмовлявся розірвати шлюб в органах РАГС, тому вона звернулася до суду. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі з 15 березня 2022 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 15 березня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №261. Під час державної реєстрації позивачка прізвище не змінювала (а.с.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки, різні погляди на життя, примирення між ними неможливе. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved