Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~зазначивши,\~що 25.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] (далі-Позичальник) було укладено кредитний договір №3586710246/656406. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений, шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватисб правил надання грошових коштів, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Відповідно до кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількіть календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованосі за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 09.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №09122021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" передає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" права вимоги боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до договору факторингу ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" зобов`язалось протягом 10 робочих днів з дати відступлення вимоги за кредитним договором повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Проте, всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу. Крім того, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 09.12.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 23100 грн, з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17100 грн. сума заборгованості за відсотками. Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором №3586710246/656406 в розмірі 23100 грн, з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17100 грн. сума заборгованості за відсотками, понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, оскільки її не було повідомлено про відступлення права вимоги позивачу за кредитним договором №3586710246/656406, також вважає, що сума заборгованості за відсоткам, яка вказана з Реєстру боржників є значно завищеною та безпідставною, оскільки строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів, тому право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, на підставі вищевикладеного просила у задоволенні позовної заяви позивача відмовити. 18.09.2023 року представник позивача на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відзив відповідача на позовну заяву вважає безпідставним, оскільки відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунок первісного кредитора і в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок позивача та зараховані на погашення кредитної заборгованості, проте, всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора, стосовно суми заборгованості за відсотками, то представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до умов кредитного договору у разі неповернення кредиту у строк, відсотки продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, тому просить тлумачити нараховані первісним кредитором відсотки поза межами кредитування, відповідно до умов кредитного договору, узгодженого сторонами як міри відповідальності у певному розмірі, оскільки вони мають чіткі, розумні строки та фіксовану відсоткову ставку, заперечення відповідача щодо позовних вимог, що викладені у відзиві на позовну заяву не підтверджуються доказами, більш того грунтуються виключно на припущеннях та домислах, на підставі вищевикладеного просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо виконання кредитного договору, який регулюється положеннями глави 71 Цивільного кодексу України. 25.03.2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"Кредитна\~установа "Європейська\~кредитна група"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу як клієнту фінансовий кредит в розмірі та на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Сума кредиту склала 6000 грн., процентна ставка 2,00 % в день, строк повернення 23.04.2021 р.. За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається, з п.п.1.3 Договору укладеного 25.03.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] , за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентів ставки фіксований. Відповідно до п. 4.3, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору, проценти передбачені п. 1.3 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в убдь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. При цьому суд звертає увагу, що згідно умов кредитного договору відповідачу було надано фінансовий кредит в розмірі 6000 гривень строком на 30 днів, тобто до 23.04.2021. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другоїстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатила, чим порушила умови кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з\~ [PERSON] \~на користьТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9600\~грн. (з розрахунку сума боргу (6000грн.)*денну % ставку (2 %)/100%*кількість днів (30)= 9600 грн.), з якої 3600 грн. сума відсотків за період з 25.03.2021 по 23.04.2021, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ТОВ «КУ «Європейська кредитна група». За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути\~на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1115,43 грн..

Outcome: partial