Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника: \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання за адресою перебування з [PERSON] у [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 м. до місця проживання заявника [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. \~ \~ \~ \~Заява мотивована тим, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] . Влітку 2019 року до нього приїхала його матір [PERSON] , [INFO] , яка наразі зареєстрована в [ADDRESS] , і є співвласником даної квартири, однак там не мешкає, натомість у квартирі мешкає її дочка [PERSON] . \~ \~ \~ \~Під час спільного проживання заявника з матір`ю, остання часто його ображає, внаслідок чого між ними склалися ворожі стосунки. [PERSON] принижує заявника, глумиться з нього, висловлюється нецензурною лайкою, маніпулює, звинувачує, засуджує, принижує, обмовляє перед сусідами. Крім того, [PERSON] викликала поліцію відносно заявника, щодо якого був складений заборонний припис. \~ \~ \~ \~07.09.2023 року заявник викликав поліцію відносно [PERSON] для запобігання домашньому насильству і працівниками поліції були складені відповідні документи. Таким чином заявник вважає, що він є особою, яка зазнала домашнього насильства. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, заявник та його мати [PERSON] не можуть проживати разом в будинку заявника у [ADDRESS] . [PERSON] має де жити і у неї є у власності частина квартири. Добровільно [PERSON] відмовляється покинути будинок заявника і переїхати до себе та не вчиняти відносно заявника домашнє насильство. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Згідно ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі : \~ \~ \~ \~Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 15.09.2023 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. Встановлені судом обставини: З наданих заявником письмових доказів, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок по [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2004 року, Серії [NUMBER] . Згідно довідки з виконкому Будищенської сільської ради від 16.08.2023 року №250, [PERSON] дійсно зареєстрований та постійно проживає у [ADDRESS] у власному домоволодінні, інших членів сімї в цьому домоволодінні не зареєстровано та не проживає. Суд не досліджує копію термінового заборонного приписа стосовно кривдника, оскільки останній є нечитабельним. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2023 року, [PERSON] на праві приватної власності належить садовий будинок [ADDRESS] , а також 1/3 частка квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник пояснив, що його матір [PERSON] його ображає і не хоче виїжджати з його будинку. Через неї він не може проживати зі своєю співмешканкою. Просив задоволити заяву. \~ \~ \~ \~Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про\~видачу обмежувального\~припису може\~бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до п. 3, п. 8, п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству», визначає,\~що \~дія законодавства\~про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству\~незалежно від\~факту спільного\~проживання поширюється\~на таких\~осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти). \~ \~ \~ \~Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та повноті, заслухавши пояснення заявника, суд приходить до висновку, що заява є необргунтованою. Зокрема, заявником не доведено жодної обставини справи, про яку він зазначає у своїй заяві, а саме: у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують родинні зв`язки [PERSON] з [PERSON] ; не підтверджено, що [PERSON] фактично проживає у будинку належному на праві приватної власності [PERSON] і найголовніше відсутні будь-які дані, окрім слів заявника, з яких можна встановити, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] . Враховуючи викладене, заява не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судові витрати: Згідно ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed