Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У квітні 2023 року позивачі [PERSON] , [PERSON] в інтересах якої діє законний представник [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання за ними в рівних частинах права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що позивач [PERSON] була дружиною [PERSON] , \~а [PERSON] - його сином, які спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] прийняли, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачів [PERSON] подав заяву в якій зазначив, що після витребування судом спадкової справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя склав заповіт на користь [PERSON] , яким заповів усе своє майно останній. [PERSON] є неповнолітньою особою, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку. До кола спадкоємців за законом першої черги відносяться п`ять спадкоємців: діти спадкодавця [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] та мати [PERSON] , оскільки батько [PERSON] помер [INFO] . Отже, обов`язкова частка належна [PERSON] становить 1/10 (1/5 :2). Тому просив визнати за [PERSON] право власності на частку домоволодіння у розмірі 9/10 як за спадкоємцем за заповітом, а за [PERSON] - право власності на 1/10 частку домоволодіння як на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Представник позивачів - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивачів участі, позов підтримав (арк. спр. 127). Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.81). Фактичні обставини справи, встановлені судом 11 грудня 2012 року зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк. спр. 7). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (арк. спр.8). [PERSON] також є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та актовими записами про народження та шлюб (арк.спр.118,109-110). [PERSON] є сином [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , про що свідчать свідоцтво про народження до довідка за №128 від 08 червня 2023 року (арк.спр.121,124). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.122). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 9). На день\~смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані: [PERSON] дружина, [PERSON] син, про що свідчать довідки №31 від 13 січня 2022 року, №32 від 13 січня 2022 року (арк. спр. 67,68). Згідно запису в погосподарській книзі за [PERSON] рахувався на праві власності житловий будинок, 1990 року забудови, та перебувала у користуванні земельна ділянка на якій розташований будинок за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.69,70). Інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок садибного типу в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня (арк. спр. 10). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 71 980 гривень (арк.спр.30-53). До складу домоволодіння входять: індивідуальний житловий будинок садибного типу, гараж - сарай Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.57-65). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 145/2021 за заявою [PERSON] від 14 травня 2021 року. В матеріалах спадкової справи також міститься заповіт від 18 грудня 2020 року, відповідно до якого [PERSON] заповів своїй дружині [PERSON] усе майно. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось (арк.спр.82-87 ). Позивачам [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 25 січня 2023 року (арк. спр. 66). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 ЦК. Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тлумачення статті 1241 ЦК України свідчить, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі докази свідчать про те, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того остання також подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу у визначений законом строк. Заповітом охоплене усе майно спадкодавця, тому спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом, оскільки [PERSON] заяву про відмову від її прийняття не подала. Водночас на час смерті [PERSON] його син позивач по справі [PERSON] , [INFO] , був неповнолітнім, тому в силу вимог ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині, яку він прийняв відповідно до частини 4 статті 1268 ЦК України, оскільки ним не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством. При розрахунку обов`язкової частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Отже розмір обов`язкової частки у спадщині [PERSON] після смерті [PERSON] становить 1/10, оскільки до числа потенційних спадкоємців за законом першої черги входять: діти спадкодавця [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] та мати [PERSON] , оскільки батько [PERSON] помер [INFO] . Розмір частки кожного спадкоємця у разі спадкування за законом становив би 1/5, таким чином розмір обов`язкової частки у спадщині дорівнює 1/10 (1/2 від 1/5). Відповідно розмір частки позивача [PERSON] у спадщині після смерті [PERSON] становить 9/10 (10/10-1/10). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на спірний будинок позивачі надали суду довідку, видану Новоушицькою селищною радою Хмельницької області від 13 січня 2022 року, на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Обраний позивачами спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивачів підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, Новоушицька селищна рада Хмельницької області, як орган місцевого самоврядування, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивачів на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спірне спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved