Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

В серпні 2022 року позивачка [PERSON] інтереси якої представлені адвокатом Дігтярь Л.А. звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітнью дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що між відповідачем та ТОВ «РІЕЛТ-БУД» на виконання Форвардного контракту №16019-016 від 16.10.2019 року було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року та ТОВ «КУА «Бізнес-Гарант» Договір купівлі-продажу деривативу №Д21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року. Відповідно до п. 2.1. Договору купівлі-продажу деривативу №Д21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року, відповідач придбав дераватив, що становить 364 002,45 грн.. Вказує, що кошти були сплачені відповідачем повністю відповідно до умов купівлі-продажу деравативу. Зазначає, що Договір купівлі-продажу деравативу № Д21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року було укладено в інтересах сім`ї. На даний час об`єкт в експлуатацію не введений, прийняття об`єкта затримується у зв`язку з воєнними діями на території України, об`єкт будівництва в експлуатацію не прийнятий. --Вважає, що дана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та просить здійснити поділ спільного майна подружжя, визнавши за ним і відповідачем право власності на частину квартири (за кожним). Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.08.2022 року матеріали вищевказаної справи передані на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2022 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Скрипник О.Г.. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 19.09.2022 року справу № 545/3524/22 прийнято до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 24.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 15 вересня 2023 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Дігтярь Л.А. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщень суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EASYCON». У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвоката Дігтярь Л.А., проведеному в режимі відеоконференції підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, просила позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив ухвалити відповідне рішення. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом установлено, що 12 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про що складено актовий запис № 1556 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно з договором купівлі-продажу деривативу №Д21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року та форвардного контракту №16019-016 від 16.10.2019 року [PERSON] придбав майнові права на об`єкт нерухомого майна на квартиру з будівельним № А174 на 20 поверсі житлового будинку №13.4 загальною площею 45,17 кв.м., жилою площею 12,63 кв.м. у складі третьої черги будівництва об`єкта «Комплексна забудова мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району на [ADDRESS] . Пунктом 3.1. даного Договору зазначено, що сторони визначили ціну договору в розмірі 364 002,45 грн.. Відповідно до Акту прийому-передачі деривативу від 18 грудня 2019 року продавець передав, а відповідач прийняв дериватив із наступними характеристиками: базовий актив деривативу - майнові права на квартиру з будівельним [ADDRESS] загальною площею 45,17 кв.м., жилою площею 12,63 кв.м. у складі третьої черги будівництва об`єкта «Комплексна забудова мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району на [ADDRESS] . Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №21039/А174-4-В13 від 13.12.2019 року [PERSON] придбав у ТОВ «Ріелт-Буд» майнові права на Об`єкт - житловий будинок № 13.4 у складі третьої черги будівництва об`єкта «Комплексна забудова мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району на [ADDRESS] , що буде побудований на земельній ділянці орієнтованою загальною площею 3,67 га, та на земельній ділянці, орієнтованою загальною площею 6,83 га (разом орієнтованою загальною площею 10,50 га), які в свою чергу розташовуються в межах земельної ділянки орієнтованою загальною площею 80,2877 га, що розташована на [ADDRESS] (навпроти перетину з проспектом Василя Порика), кадастровий номер:8000000000:91:066:0097, відповідно до характеристик та параметрів, визначених проектом. Пунктом 4.1.1. даного договору зазначено, що загальна вартість майнових прав у розмірі 614 312,00 грн., в тому числі ПДВ, сплачується покупцем в повному обсязі в строк до 18 грудня 2019 року (включно), які сплачені [PERSON] в повному обсязі. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Виходячи з вищевикладеного, майнові права на об`єкт нерухомого майна - на квартиру з будівельним [ADDRESS] загальною площею 45,17 кв.м., жилою площею 12,63 кв.м. у складі третьої черги будівництва об`єкта «Комплексна забудова мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району на [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] .. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до зазначених вище норм права, вимога позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину майнових прав підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що майнові права на квартиру були придбані сторонами по справі в інтересах сім`ї, за згодою позивачки та за спільні кошти. Перевіривши та оцінивши докази надані сторонами, суд прийшов до висновку, що в даному випадку обставини, що мають істотне значення для відступлення від засади рівності часток подружжя не встановлені, оскільки стороною позивача не доведені належними та допустимими доказами. Ураховуючи те, що майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру з будівельним [ADDRESS] загальною площею 45,17 кв.м., жилою площею 12,63 кв.м. у складі третьої черги будівництва об`єкта «Комплексна забудова мікрорайонів VI, VII, VIII, IX, X, XIII багатофункціонального житлового району на [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] , у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на майнові права в рівних частках. На підставі викладеного та

Outcome: partial