Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

ТзОВ «ФК «Паріс» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 628,47 грн., а також сплаченого судового збору в сумі 2684 грн. Позов мотивовано тим, що 11.09.2019 між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано Заяву-Договір №0039590 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням Заяви-Договору відповідач акцептувала укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку і беззастережно приєдналася до умов Договору. За умовами Заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 51 282,05 гривень. Строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія - 3% від суми наданого кредиту. В день підписання Заяви відповідач отримала платіжну картку, на яку 11.09.2019 були зараховані кошти в сумі 51 282,05 гривень. Додатком №1, який є невід`ємною частиною Заяви-Договору №0039590 від 11.09.2019, визначаються складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором. 30.08.2021 між АТ «РВС Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги. Як вбачається з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС Банк» відступило ТзОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача на загальну суму 49 641,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 33 315,42 грн, заборгованість за процентами - 4 017,90 грн, заборгованість за комісією - 12 307,68 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 0,00 грн. Таким чином, станом на 20.07.2023 заборгованість відповідача перед ТзОВ «ФК «Паріс» становить 49 641 грн. У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також нараховано 726,25 грн 3% річних за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 та 3 261,22 грн інфляційних втрат за період з 30.08.2021 по 23.02.2022. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Паріс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 53 628,47 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що зазначив у своїй позовній заяві, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає, у зв`язку з чим просить стягнути з неї 50% суми сплаченого судового збору. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.09.2019 між [PERSON] та АТ «РВС Банк» було підписано Заяву-Договір №0039590 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами Заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 51 282,05 гривень. Строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту - 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія - 3% від суми наданого кредиту (а.с. 15). Додатком №1, який є невід`ємною частиною Заяви-Договору №0039590 від 11.09.2019 та підписаний відповідачкою, визначаються складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором (а.с.16). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та інші умови (а.с.17). [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №3324 від 11 вересня 2019 року (а.с.26). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах. 30.08.2021 між АТ «РВС Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого АТ «РВС Банк» передає ТОВ «ФК «Паріс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Паріс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (18-19). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 30.08.2021 до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «ФК «Паріс» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 49 641 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 33 315,42 грн, заборгованість за процентами - 4 017,90 грн, заборгованість за комісією - 12 307,68 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 0,00 грн (а.с.29-32). Відповідно до вищевказаного договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «ФК «Паріс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Станом на 20.07.2023 року заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ФК «Паріс» за кредитним договором №0039590 від 11.09.2021 склала 53 628,47 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 33 315,42 грн, заборгованість за процентами - 4 017,90 грн, заборгованість за комісією - 12 307,68 грн, заборгованість за штрафними санкціями - 0,00 грн, 3% річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 - 726,25 грн, інфляційні витрати за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 - 3 261,22 грн (а.с.33-39). 31 серпня 2023 позивачем на адресу відповідача [PERSON] направлялася вимога про усунення порушення кредитного зобов`язання за договором №0039590 від 11.09.2021 протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги (а.с.40). Положеннями частини другої статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №0039590 від 11.09.2021 року у розмірі 53 628,47., яка складається з основної заборгованості по кредиту, нарахованим відсоткам, комісії, 3% річних та інфляційних витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що заява про визнання позову відповідачем подана до розгляду справи по суті, а позивачем при зверненні до суду сплачено 2684 грн судового збору, наявні підстави для повернення ТзОВ «ФК «Паріс» із державного бюджету 1342 грн, що становить 50% від сплаченого позивачем судового збору, а інші 1342 грн - стягнути із відповідача.

Outcome: approved