Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

В червні 2023 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання донки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5\~000,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону до повнолітня дочки, тобто до [INFO] , і на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, які підлягають індексації відповідно до закону до повноліття сина, тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що від подружнього життя з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей в їх свідоцтвах про народження записаний [PERSON] . Діти проживають з нею, і знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2019 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. Наразі в країні відбувається щомісячне суттєве зростання цін на продукти харчування, побутові речі, одяг, взуття, тощо. Також на даний час збільшилися витрати на навчання та розвиток дитини. Вважає, що відповідач здатен сплачувати аліменти в розмірі по 5000,00 грн. на місяць на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, зазначила, що відповідач надав кошти на дітей, проте не в достатньому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав частково позовні вимоги, у розмірі 2600,00 грн. Також, вказав, що він вже надає грошові кошти на утримання його дітей. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживає з матір`ю, позивачкою у даній справі, і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Тобто, утримання відповідачем своїх дітей є не його правом, а його обов`язком, у зв`язку з чим з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просила суд визначити аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем надано до суду довідку ТОВ «ЄКОПЛАСТ» від 12 вересня 2023 року №2023/09/12-1 відповідно до якої вбачається, що посадовий оклад з 01.07.2023 року становить 7200,00 грн., та сума нарахованих доходів (заробітна плата) за останні 12 місяців становить 83\~450,00 грн. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 1ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України. Частиною третьою ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів\~на утримання\~дитини є\~одним із\~способів захисту\~інтересів дитини,\~забезпечення одержання\~нею коштів,\~необхідних для\~її життєдіяльності\~та потребує\~матеріальної допомоги\~з боку\~батьків,\~які зобов`язані\~утримувати своїх дітей до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, на думку суду, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, дохід відповідача, справедливим є встановити аліменти на їх утримання в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з даним позовом 22 червня 2023 року. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] ; на утримання його сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - [PERSON] . При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial