Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представник ПАТ «Експрес-банк» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підставах, що 11 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 115779/31/к1 та відповідачу було надано кредит в розмірі 25000 грн. на умовах сплати відповідачем 27 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.02.2017 року. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, відповідач належним чином та в обумовлені договором строки не виконує. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 08.02.2016 року має заборгованість у розмірі 45798,73 грн., яка складається з наступного: -21525,00 грн. заборгованість за кредитом; -11548,76 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; -2274,46 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; -7950,51 грн. пеня за прострочення сплати заборгованості та нарахованим відсоткам; -2500,00 грн. штраф за невиконання кредитного договору. Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем удові витрати. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Експрес-банк». Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Експрес-Банк», заборгованість за договором кредиту в розмірі 45798, 73 грн., а також судовий збір у розмірі 1378 грн. 27 квітня 2020 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було замінено сторону виконавчого провадження, а саме: замінено ПАТ «Експрес-банк» на ПАТ АКБ «ІндустріалБанк». Ухвалою суду від 11.01.2022 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.03.2016 року скасовано та призначено цивільну справу за позовом ПАТ АКБ «ІндустріалБанк» до [PERSON] до розгляду справи по суті. Згідно із розпорядженням в.о. голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №3 від 05 квітня 2022 року було тимчасово зупинено роботу суду у зв`язку із довготриваючою збройною агресією Російської Федерації проти України. Враховуючи, що станом на сьогодні триває широкомасштабна збройна агресія Російської Федерації проти України, внаслідок якої Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX,на всій території нашої держави з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено на підставі Указу Президента України, наказом голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року № 29-к, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2022 року № 6, впроваджено дистанційну роботу суду на період воєнного часу. В подальшому робота суду була відновлена. Відповідно до протоколу повторного авторозподілу цивільної справи між суддями від 16 грудня 2022 року, справа була розподілена на суддю Старовецького В.І. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, неодноразово до суду надавав заяви про відкладення розгляду справи. Однак суд не вбачає підстав про відкладення розгляду зазначеної справи, а тому відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Ухвалою суду від 11.09.2023 року вирішено розглядати справу в заочному порядку. У відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «ІндустріалБанк» (нова редакція), затвердженого річними загальними зборами АКБ «ІндустріалБанк» 20.04.2018, погодженого Національним банком України (НБУ) 24 червня 2019, АКБ «ІндустріалБанк» є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків АБ «Експрес-Банк», зареєстрованого НБУ 12.04.1994, у зв`язку із реорганізацією АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до АКБ «ІндустріалБанк», здійсненої на підставі дозволу НБУ на реорганізацію шляхом приєднання АБ «Експрес-Банк» до АКБ «ІндустріалБанк» за спрощеною процедурою (рішення від 18 серпня 2017 року №303). Державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо правонаступництва АКБ «ІндустріалБанк» підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про АКБ «ІндустріалБанк. Таким чином, ПАТ АКБ «ІндустріалБанк» є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків АБ «Експрес-Банк». Судом установлено, що 11 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк, та [PERSON] , укладено договір № 115779/31/к1. Пунктом 1.1, 1.2 кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 25 000 грн., а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за договором та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки (термін) визначені договором. Кредит надається на строк 36 місяців, з 11 лютого 2014 року по 11 лютого 2017 року. Згідно п.1.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, процентна ставка становить 27,0 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38 процентів річних. Згідно з п.2.4 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування кредиту на поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства-роботодавця. Як передбачено п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку № 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п.2.7 зазначеного договору суми грошових коштів, які фактично надійшли на погашення заборгованості позичальника за договором, спрямовуються кредитодавцем на погашення заборгованості позичальника в наступній послідовності: в першу чергу погашається заборгованість по простроченим нарахованим процентам за користування кредитом, в другу чергу погашається заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом, в третю чергу погашається заборгованість по простроченій сумі кредиту, в четверту чергу погашається заборгованість по сумі кредиту, в п`яту чергу погашається заборгованість по сплаті інших платежів за договором. Пунктом 4.1 встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. При цьому, при нарахуванні процентів за кредитом день його повернення кредитодавцеві не враховується. Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 кредитного договору). Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 договору та 5 процентів річних (п.4.3 кредитного договору). Відповідно до п. 6.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% (десяти) процентів від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Відповідач був зобов`язаний повернути кредит не пізніше 11 лютого 2017 року. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі наявності заборгованості позичальника по договору на 0-00 годину останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 08 лютого 2016 року становить 459798,73 грн., з яких: -21525,00 грн. заборгованість за кредитом; -11548,76 грн. заборгованість по відсотками за користування кредитом; -2274,46 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту; -7950,51 грн. пеня за прострочення сплати заборгованості та нарахованим відсоткам; -2500,00 грн. штраф за невиконання кредитного договору. Згідно зі статтями 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати кредиту і процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 21525 грн. Щодо стягнення суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам, суд вважає за необхідне відзначити наступне. Як вже було встановлено судом, відповідно до п.2.5 погашення кредиту позичальник мав здійснювати шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3, договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору. Останнім днем погашення заборгованості є 11 лютого 2017 року. За умовами договору сплата нарахованих процентів за користування кредитом, які, відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, нараховуються Кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця, починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, здійснюється позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у Кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу Кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок (п.4.2. Кредитного договору). Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. А тому з відповідача підлягають стягненню заборгованість по відсотками за користування кредитом у розмірі 11548,76 грн. Щодо стягнення інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту, суд виходить з наступного. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги і щодо стягнення в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту в розмірі 2274,46 грн., які нараховані за період з 01 жовтня 2014 року . Однак в даному випадку підстави для нарахування інфляції виникли лише після 11 лютого 2017 р. - дату закінчення договору. Як вбачається з розрахунку, інфляційні нарахування проводились з 01 жовтня 2014 року, що не відповідає умовам кредитного договору укладеного сторонами, яким передбачено право нарахування позичальнику відсотків за кредитом відповідно до умов договору, стягнення інфляційних можливо лише після закінчення строку дії договору та припинення можливості стягнення процентів за договором. Суд зазначає, що позивач має право на стягнення інфляційних нарахувань за період з 11 лютого 2017 по дату звернення до суду. У Інформаційному листі від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 ВГСУ вказується, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р]. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30). В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 2274,46 грн. не підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені та штрафів, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно із ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Як видно з розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача пеню та штрафи, що нараховані, в період дії ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з матеріалами справи, відповідач зареєстрований та постійно проживає в м. Горлівка Донецької області. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення заборгованості, яка складається з суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.3 кредитного договору у розмірі 5600,98 грн., суми пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 кредитного договору у розмірі 2349,53 грн., суми штрафу за невиконання умов п.п. 5.2.4, 5.2.5 кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору у розмірі 2500 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити. За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 33073,76 грн., із яких сума простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 21525 грн. та сума прострочених процентів по кредиту у розмірі 11548,76 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 33073,76 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 72,21 % ((( 33073,76 грн. заявлені позовні вимоги) / ( 45798,73 грн задоволені вимоги)*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 995 грн. 05 коп. (1378 грн. сплачений судовий збір * 72,21 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ПАТ АКБ «ІндустріалБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 995 грн. 05 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial