Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

У червні 2023 року до суду звернулася [PERSON] із вищевказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Шлюб між ними розірвано. Мають дорослого сина [PERSON] , [INFO] . 23.02.2023 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 473717 від 23.02.2023 року. Син обмежений до самообслуговування, здатності до орієнтації, до спілкування та контролю своєю поведінкою; хворий потребує стороннього догляду. [PERSON] досяг повноліття, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання, всі витрати на лікування та утримання сина несе позивач. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина з інвалідністю аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. Ухвалою судді від 13.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 27.07.2023 року розгляд справи відкладено. 08.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позов (34-38). Представник позивача [PERSON] у судовому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, наразі проходить військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Представник відповідача [PERSON] на адресу суду надіслала відзив на позов, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно на період непрацездатності сина. Представник звертала увагу на той факт, що до досягнення сина [PERSON] вправно сплачував аліменти на його утримання. Після досягнення сином повноліття [PERSON] відмовилась приймати від відповідача будь-яку матеріальну допомогу та звернулась до суду, оскільки розуміє, що він є наразі військовослужбовцем, тому вона має можливість отримувати набагато більші кошти. [PERSON] просив суд врахувати, що він з 2019 року постійно хворіє на хронічний гнійно-поліпозний правобічний гемімисусит, гіпертонічну хворобу І стадії 2 ступеню, що підтверджується наданими суду медичними документами. Крім того, батьки, яких він фактично утримує, мають невеликого розміру пенсію та хворіють на хронічні тяжкі невиліковні хвороби. Також, [PERSON] зазначав, що наразі несе службу в ЗСУ, працює механіком-водієм середніх танків, і у зв`язку із безпосереднім контактом з мазутом, бензином та іншими мастилами, він вимушений за власний кошт раз на два місяці купувати спецодяг; військову амуніцію він купував також за власний кошт. Третя особа [PERSON] про дату розгляду справи повідомлявся, у судове засідання не з`явився. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, установив такі фактичні обставини: Позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано 15.02.2008 року (а.с. 3). Сторони мають дорослого сина [PERSON] , [INFO] . 23.02.2023 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 473717 від 23.02.2023 року. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 30 від 22.03.2023 року [PERSON] обмежений до самообслуговування, здатності до орієнтації, до спілкування та контролю своєю поведінкою; хворий потребує стороннього догляду (а.с. 7). [INFO] син сторін досяг повноліття. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 9 зворот). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 688 від 24.03.2023 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» їй було призначено допомогу на дитину з інвалідністю [PERSON] , 2005 року народження, з 19.11.2008 року по 08.03.2023 року (а.с. 5). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: Згідно ст. 88 Сімейного Кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд бере до уваги, що відповідач працездатний, має постійний дохід і має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина з інвалідністю. У відповідності до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачем позов поданий до суду 09.06.2023 року. Ураховуючи вищевикладене, на підставі встановлених фактів та наданих суду доказів, оскільки на утриманні [PERSON] перебуває на утриманні спільний з відповідачем син [PERSON] , якому встановлено інвалідність, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.06.2023 року, на строк такої інвалідності та протягом усього часу проживання [PERSON] з повнолітньою дитиною з інвалідністю. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial