Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] у відповідності до чинного законодавства України, після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.06.2008 позивачка та відповідач уклали шлюб та зареєстрували його у відповідності до чинного законодавства у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У шлюбі у подружжя народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти на даний момент проживають з позивачкою та залишаться проживати з нею і після розлучення. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, а шлюбні відносини фактично припинені. В зв`язку з тим, що спільне життя є неможливим, позивачка просить не призначати терміну для примирення. Сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Ухвалою від 27.07.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, 01.09.2023 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.06.2008 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу [PERSON] отримала прізвище « [PERSON] ». У шлюбі у подружжя народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, а шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивачка та відповідач не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам позивачки, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved