Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з позивачем, який єбатьком дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з [PERSON] перебував в фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народилась донька [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини, [PERSON] вказаний батьком, а [PERSON] - матір`ю. З 2019 року [PERSON] переїхала проживати за кордон, де скоїла злочин, за який її було засуджено до позбавлення волі, покарання відбуває в Україні. Дитина залишилася проживати разом з позивачем та матір`ю відповідача. 04.04.2023 рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради №77 припинено опіку баби над дівчинкою, яку передано позивачу на виховання. Ангелінапроживає з батьком - [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Донька позивача навчається в Конотопському ліцеї №2 Конотопської міської ради. Батько з донькою мають гарні відносини, батько опікується інтересами та потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за здоров`ям та розвитком дитини. Психологічно донька не готова проживати разом з матір`ю, оскільки вихованням дитини здебільшого займався батько. Відповідачем відзив на позов не надано. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і прохав його задовольнити. Представник позивача адвокат Юсан І.О. позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові і прохала їх задовольнити. Суду пояснила, що з 2019 року, з часу виїзду відповідача за кордон, дочка проживає з батьком, який створив для дитини комфортні умови для проживання та виховання. Відповідач [PERSON] відбуває покарання в Сумському СІЗО, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через адміністрацію Сумського СІЗО надіслала заяву з від 08.09.2023 проханням розгляд справи проводити без їх участі. Представник служби у справах дітей Конотопської міської ради Дем`яненко А.І. проти позовних вимог не заперечувала, вважала за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. Суду пояснила, що на час виїзду відповідача за кордон, у свідоцтві про народження дитини батько був записаний зі слів матері, тому опікуном призначили бабусю. Після встановлення батьківства, опіку припинили і дочку передали батькові, якій фактично 4 роки опікувався дитиною. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання на 25.07.2023. 25 липня 2023 року підготовче судове засідання відкладено на 06.09.2023 в зв`язку з відсутністю відомостей щодо місця відбування покарання засудженої [PERSON] 06 вересня 2023 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.09.2023. IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно із свідоцтвом про народження, [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] , [INFO] та зареєстрований в [ADDRESS] , що вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 5). З відмітки у копії паспорту серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.12). Рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 04.04.2023 припинено опіку над дитиною [PERSON] , [INFO] , що була призначена рішенням виконкому Конотопської міської ради від 23.04.2-2- №75 «Про призначення опіки над дітьми», у зв`язку з передачею дитини батьку [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки Ільгюціємської тюрми Управління місць відбування покарань Латвійської Республіки від 17 січня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 0 липня 2019 року відбувала покарання у виді позбавлення волі (а.с. 14-16). Відповідно до довідки Сумського СІЗО від 06.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , утримується в Сумському СІЗО (а.с. 23). [PERSON] , [INFO] , є ученицею 6А класу Конотопського ліцею №2 Конотопської міської ради від 13.04.2023 (а.с. 8). За інформацією Конотопського ліцею №2 Конотопської міської ради, мати учениці - [PERSON] в період з 01.09.2021 по 13.04.2023не відвідувала класні, загальношкільні батьківські збори, не зверталася до вчителів-предметників, класного керівника, адміністрації закладу освіти з питань навчання і виховання [PERSON] (а.с. 9). Відповідно акту обстеження умов проживання від 15.03.2023, [PERSON] в будинку по [ADDRESS] створив належні для дитини умови проживання, виховання та розвитку доньки: дитина має окрему кімнату облаштовану належним чином для повноцінного та здорового розвитку. Одяг, взуття, засоби особистої гігієни, канцелярське приладдя в достатній кількості (а.с.10-11). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Конотопської міської ради від 28 липня 2023 року, доцільно визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , що відповідає інтересам дитини, а також найкраще відповідає збереженню зв`язків дитини з сім`єю та забезпечує її розвитком у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (а.с. 39-41). V. Норми права. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. За змістом частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За статтею 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України). Статтею 161 СК України передбачено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції. У рішенні ЄСПЛ «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VI. Оцінка суду. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що з 2019 року неповнолітня дитина проживає з батьком [PERSON] , який постійно приділяє доньці увагу, займається її розвитком, навчанням та вихованням. Крім того, у судовому засіданні, у присутності психолога центру соціальних служб [PERSON] , було з`ясовано думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка висловила бажання проживати з батьком.Орган опіки та піклування Конотопської міської ради від дійшов висновку про необхідність визначення місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком. чином, з урахуванням обставин справи та інтересів дитини щодо забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, діючи в якнайкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] .

Outcome: approved