Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Представники позивача - [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , зазначають, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Після перенесенного мозкового інсульту позивач постійно приймає ліки, на які щомісячно витрачає 2000,00 грн., раз у півроку проходить планове лікування, на яке витрачає до 10000,00 грн. Пенсія є єдиним джерелом доходу для позивача. Пенсії на забезпечення предметами першої необхідності, їжу та ліки позивачу не вистачає. Позивач проживає разом із своєю маті`рю, яка є пенсіонеркою. Відповідачка є працездатною особою, працює. Відповідачка не підтримує стосунки з батьком., він змушений просити допомогу у друзів та знайомих. Тому просять суд стягнути з відповідачки на користь її батька аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і довічно. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст.280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачка повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не надав заперечень проти заочного вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] є непрацездатною особою, пенсіонером по інвалідності, та батьком відповівачки [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Позивач отримує пенсію, сума якої за період з липня 2022 року по червень 2023 року становить 51888,43 грн. (а.с.12 - копія довідки про доходи). Відповідно до випискок із медичної картки стаціонарного хворого 640 та 919 неврологічного відділення, [PERSON] встановлено діагноз - гострий мозковий інсульт (а.с.8-11 -копія виписки із медичної картки). Згідно зі ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст.202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (Постанова Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц). У відповідності до ч.1 ст.204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами . Відповідно до ст.47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. П.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч.2 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України, для звільнення відповідачки від сплати аліментів на утримання батька. Оскільки позивач є пенсіонером, переніс гострий мозковий інсульт, отримує пенсію по інвалідності, потребує матеріальної допомоги на постійне лікування від своєї повнолітньої доньки, яка є працездатною, та працює, відзиву на позовну заяву відповідачка не надала щодо спростування заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги її батька підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному об`ємі та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку відповідачки щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 21 липня 2023 року і довічно. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved