Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила (з урахуванням уточнення) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки у праві власності на транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY номерний знак [NUMBER] в розмірі 125 150 гривень.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частки у праві власності на транспортний засіб марки ВАЗ 21214 номерний знак [NUMBER] в розмірі 54645 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частки у праві власності на транспортний засіб LEXUS LS 460 номерний знак [NUMBER] в розмірі 188500 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частки у праві власності на транспортний засіб «Прогрес-2» 1976 року побудови, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 42845 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 16.05.1987 року вона уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2018 року по справі № 204/8102/17 шлюбу між ними було розірвано. З грудня 2015 року шлюбні відносини між ними були припинені, вони перестали вести спільне господарство та проживають окремо. За час перебування в шлюбі та ведення спільного господарства з відповідачем, ними у спільну сумісну власність подружжя було набуто наступне майно: автомобіль марки TOYOTA CAMRY номерний знак [NUMBER] ; автомобіль марки ВАЗ 21214 номерний знак [NUMBER] ; автомобіль марки LEXUS LS 460 номерний знак [NUMBER] ; катер (прогулянкове судно) моделі «Прогрес-2» 1976 року побудови, реєстраційний номер [NUMBER] . Після того, як наприкінці 2015 року шлюбні відносини було припинено [PERSON] , одноособово без її згоди в 2017 році здійснив продаж транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY номерний знак [NUMBER] . який був придбаний за спільні сімейні кошти та всі грошові кошти від продажу транспортного засобу залишив собі. Згідно висновку експерта №4361-21 від 20.10.2021 року по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі №204/7884/19: дійсна ринкова вартість автомобіля марки TOYOTA моделі CAMRY VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску становить 250300 гривень, відповідно вартість її 1/2 частки становить 125150 гривень; дійсна ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ моделі 21214, VIN- [NUMBER] , 2006 року випуску становить 109290 гривень відповідно вартість 1/2 частки становить 54645 гривень; дійсна ринкова вартість автомобіля марки LEXUS моделі LS 460 V1N- JTHGM46F175015768, 2007 року випуску становить 377000 гривень відповідно вартість 1/2 частки становить 188500 гривень. Відповідно до звіту про оцінку самохідного моторного, туристичного судна «Прогрес- 2», бортовий реєстраційний номер [NUMBER] ринкова вартість самохідного моторного, туристичного судна «Прогрес-2» становить 85690 гривень, відповідно вартість 1/2 частки становить 42845 гривень. Згідно висновку судового експерта №10 складеного 07.10.2019 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 835260 гривень. Згідно висновку судового експерта №9 складеного 07.10.2019 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 733877 гривень. Не погодившись\~з позовними\~вимогами відповідачем\~подано до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого вказано\~наступне.\~В рішенні\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~14.03.2018\~року не\~встановлено,\~що з\~грудня 2015\~року шлюбні\~відносини між\~сторонами припинені.\~Заочним рішенням\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~14.03.2018\~року у\~справі №\~204/8102/17\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу\~позовні вимоги\~ [PERSON] задоволено\~та шлюб\~між ними\~розірвано.\~Вбачається,\~що позивач\~та відповідач\~перестали вести\~спільне господарство\~лише після\~розірвання шлюбу\~в період\~з 14.03.2018\~року.\~Тому посилання\~позивача в\~уточненій позовній\~заяві від\~25\~серпня 2022\~року на\~обставини,\~що ніби\~то в\~зазначеному заочному\~рішенні Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~14.03.2018\~року у\~справі №\~204/8102/17\~встановлено,\~що з\~грудня 2015\~року шлюбні\~відносини між\~ними припинені,\~вони перестали\~вести спільне\~господарство та\~проживають окремо\~не відповідає\~дійсності. Позивач в\~уточненій позовній\~заяві від\~25\~серпня 2022\~року посилається\~на положення\~статті 364\~ЦК України\~для отримання\~грошової компенсації\~та безпідставно\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~компенсацію вартості\~1/2\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб марки\~TOYOTA\~CAMRY\~номерний знак\~ [NUMBER] в\~розмірі 125150\~гривень;\~стягнути компенсацію\~вартості 1/2\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб марки\~ВАЗ 21214\~номерний знак\~ [NUMBER] \~в розмірі\~54645\~гривень;\~стягнути компенсацію\~вартості 1/2\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб марки\~LEXUS\~LS\~460,\~номерний знак\~ [NUMBER] \~в розмірі\~188500\~гривень;\~стягнути на\~користь позивача\~компенсацію вартості\~1/2\~частки у\~праві власності\~на транспортний\~засіб «Прогрес-2»\~1976\~року побудови,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~в розмірі\~42845\~гривень. Відповідач зазначає, що він з відповідальності виконував всі свої сімейні обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Тому весь заробіток (доходи) відповідача та позивача в період шлюбних відносин витрачено на матеріальне підтримування, утримання один одного, на сім`ю. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником надано заяву, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив розглянути за їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд вважає, з урахуванням розумних строків розгляду справи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 16 травня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 16 травня 1987 року Софіївським відділом РАЦС Дніпропетровської області, актовий запис №40 (том 1 а.с 4). Згодом, заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16 травня 1987 року Софіївським відділом РАЦС Дніпропетровської області за актовим записом №40 розірвано (том 1 а.с.5). Згідно Висновку експерта про результат проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі №204/7884/19 складеного 20.10.2021 року дійсна ринкова вартість автомобіля TOYOTA , моделі CAMRY, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 250\~370 грн. 00 коп.; дійсна ринкова вартість автомобіля ВАЗ, моделі 21214, VIN- [NUMBER] , 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 109 290 грн. 00 коп.; дійсна ринкова вартість автомобіля LEXUS, моделі LS 460, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 377 000 грн. 00 коп. (том 3 а.с. 31-38). Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме об`єкта оцінки: самохідне моторне, туристичне судно «Прогресс-2» бортовий реєстраційний номер [NUMBER] з двигуном HONDA не менше 30 к.с., ринкова вартість, склала без ПДВ 85\~690,00 грн. (том 2, а.с. 56-57). Згідно листа-відповіді №31/4-2074 від 14.07.2021 року Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області Головного сервісного центру МВС, було повідомлено, що 05 травня 2021 року у територіальному сервісному центрі МВС № 1242 укладено договір купівлі-продажу ТЗ № 1242/2021/2562922 між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , мешкає [ADDRESS] . На підставі зазначеного договору здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 21214, номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, червоного кольору, V1N [NUMBER] , на нового власника та видано номерні знаки [NUMBER] . 27 січня 2021 року у територіальному сервісному центрі МВС № 1242, укладено договір купівлі-продажу ТЗ № 1242/2021/2405986 між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , мешкає [ADDRESS] . На підставі зазначеного договору здійснено перереєстрацію транспортного засобу марки LEXUS LS 460, номерний знак [NUMBER] , 2007 року випуску, сірого кольору, V1N [NUMBER] , на нового власника та видано номерні знаки [NUMBER] (том 2 а.с. 233). Також, згідно до довідки РСЦ МВС в Дніпропетровській області №31/4-І-52 від 09 квітня 2020 року вбачається, що автомобіль TOYOTA, моделі CAMRY, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску - 08 серпня 2017 року знято з обліку для реалізації (том. 1 а.с 222-223). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні положення має ч. 3 ст. 368 ЦК України, згідно якої - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що автомобіль TOYOTA , моделі CAMRY, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль ВАЗ, моделі 21214, VIN- [NUMBER] , 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , автомобіль LEXUS, моделі LS 460, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , самохідне моторне, туристичне судно «Прогресс-2» бортовий реєстраційний номер [NUMBER] з двигуном HONDA, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки були придбані ними під час шлюбу. Також, слід зазначити, що згідно Висновку експерта про результат проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі №204/7884/19 складеного 20.10.2021 року дійсна ринкова вартість автомобіля TOYOTA , моделі CAMRY, VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 250 370 грн. 00 коп., тобто частки становить 125\~185,00 грн. Проте, як вбачається в уточненій позовній заяві, позивачка просить стягнути частки у праві власності 125\~150,00 грн. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11). Встановлюючи право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частина 1 ст. 69 СК України визначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Як роз`яснив абзац 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому, положеннями ч. ч. 2,3 ст. 70 СК України передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України). Зазначене свідчить, що відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без згоди на таку вартість іншого з подружжя є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувача, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21). Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах. Підстав для відступу від нього немає. Відповідач в силу зазначеного не спростував презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 4 111 грн. 75 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved