Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У березні\~2023\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «Бізнес\~позика» до\~ [PERSON] .\~ В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що «29» листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» і [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 456838-КС-001. Відповідно до умов договору 2.1., 2.3.-2.7. Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит (надалі за текстом «Кредит») у розмірі 11 000,00 грн., строком на 16 тижнів до 21.03.2023 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % (стандартна) в день (фіксована ставка), 1,16159091 % (стандартна) в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 650,00 грн. Кредит був наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Кредитодавець свої зобов`язання відповідно умов Кредитного договору виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 11 000,00 гривень. У той же час Відповідач всупереч умовам Кредитного договору свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, оскільки взагалі не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості. Станом на день подання цієї Позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 35 261,16 грн. 16 копійок, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 11 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 22 611,16 грн.; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту 1 650,00 грн. Проценти нараховувалися по 20.03.2023 року включно, виходячи з того, що нарахування процентів здійснювалось: - до 22.12.2022р. за зниженою процентною ставкою 1,16159091% в день; - після 22.12.2022р. нарахування процентів здійснювалось за стандартною процентною ставкою 2,00000000% в день - у зв`язку із допущеною Відповідачем прострочкою по Кредиту. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача вказану заборгованість, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Заперечення відповідача 19 червня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, де він просить відмовити у задоволенні позову виходячи з такого. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом в сумі 22\~831, 16 за 16 тижнів є необґрунтованою, оскільки складає понад 50% від суми кредиту. Зазначає, що розрахунок заборгованості позивача не підтверджується випискою по рахунку відповідача, яка є первинним бухгалтерським документом. Комісія за видачу кредиту в розмірі 1,6 % від суми кредиту, передбачена п.2.5 ст. 2 Договору №456838-КС-001 про надання кредиту від 29.11.2022 року, є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме: за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, є незаконним. Розмір витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. не обґрунтовано. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2023 року подальший розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Обставини справи, що встановлені судом 29 листопада 2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 456838-КС-001. Відповідно до пп.2.1., 2.3.-2.7. Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит у розмірі 11 000,00 грн, строком на 16 тижнів до 21.03.2023 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000 % (стандартна) в день (фіксована ставка), 1,16159091 % (стандартна) в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1 650,00 грн. Кредит був наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п.3.2. протягом строку (терміну) кредитування проценти за користування Кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4. Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному в Договорі. Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Як вбачається із змісту кредитного договору, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затв. 27.06.2022р. складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://bizpozyka.com/, згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець свої зобов`язання відповідно умов Кредитного договору виконав у повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 11 000,00 гривень, що підтверджується листом АТ «Таскомбанк» від 21.02.2023р. за № 3388/47.1. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № 456838-КС-001 від 29.11.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 35 261,16 грн. гривень, з яких: - \~ \~ \~ \~заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 11 000,00 грн.; - \~ \~ \~ \~заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 22 611,16 грн.; - \~ \~ \~ \~заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту 1 650,00 грн. Проценти нараховувалися до 20.03.2023 року включно, виходячи з того, що нарахування процентів здійснювалось: - до 22.12.2022 за зниженою процентною ставкою 1,16159091% в день; - після 22.12.2022 нарахування процентів здійснювалось за стандартною процентною ставкою 2,00000000% в день - у зв`язку із допущеною відповідачем прострочкою по Кредиту. 15.02.2023 р. за вих. № 1048 позивачем на адресу фактичного місця проживання Відповідача, відображеного в особистому кабінеті клієнта, яка співпадає з місцем його реєстрації ( [ADDRESS] ) надіслана Претензія про погашення заборгованості за Кредитним договором, в якій Позивач просив Відповідача погасити існуючу заборгованість за Кредитним договором в загальному розмірі 28 001,16 гривень протягом десяти календарних днів від дати зазначеної претензії. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Із аналізу вказаної норми чинного законодавства слідує, що дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч.\~1,\~3\~ст. 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.\~ Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач послався на несправедливість умови Кредитного договору (в розумінні норм пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів») в частині непропорційно великої суми відсотків за користування кредитом. Таке, пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору із споживачем про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Таким чином, у зазначеній нормі вказаного Закону йдеться про випадки сплати компенсації у вигляді наслідків прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх), тобто, у випадках сплати неустойки (штрафу, пені), передбачених нормами статей 549-552 Цивільного Кодексу України та які обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, та/або заходів відповідальності, передбачених статтею 625 ЦК України. У той же час, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 ЦК. Таким чином, оскільки проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування, то вони в будь-якому випадку не можуть відноситись до компенсаційних виплат в розумінні норм пункту 5 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів». Відтак, посилання відповідача на несправедливі умови договору є необґрунтованими. Доводи відповідача про те, що розрахунок позивача про нарахування заборгованості не є належним доказом, є безпідставними, а сума заборгованості не спростована належними доказами. Крім того, у пункті 2.6 Договору сторони узгодили, що комісія за надання кредиту становить 1650 гривень. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України\~«Про споживче\~кредитування» для\~цілей обчислення\~реальної річної\~процентної ставки\~визначаються загальні\~витрати за\~споживчим кредитом. До\~загальних витрат\~за споживчим\~кредитом включаються: доходи\~кредитодавця у\~вигляді процентів; комісії кредитодавця,\~пов`язані з\~наданням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~у тому\~числі комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості,\~розрахунково-касове\~обслуговування,\~юридичне оформлення\~тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту, тому аргументи відповідача про незаконність стягнення комісії також не ґрунтуються на вимогах закону. З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо судових витрат Як передбачено ч.1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу до суду надані: копія договору про надання правничої допомоги від 25 листопада 2022 року, копія розрахунку-фактури від 17 березня 2023 року, де сума за надання правової допомоги за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] вказана 5000 гривень, копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.03.2023 та копія платіжної інструкції про перерахування ТОВ «Бізпозика» 5\~000 гривень Адвокатському об`єднанню «Правовий баланс» Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 10181 від 20 березня 2023 року. Отже, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2\~684 гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved