Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 902,50 грн., з яких: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 17902,50 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати з судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18399-10/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефона відповідача, згідно п.7 кредитного договору. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників. Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18399-10/2021 від 23.10.2021 року. Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 21092022 від 21.09.2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 24 902,50 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17902,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку, не здійснив погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПД», ні на рахунок попереднього кредитора. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 902,50 грн., а також судові витрати з судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 року головуючого по справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2023 року після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутністю клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні без повідомленням сторін. Від представника позивача до суду надано клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. 13.09.2023 року на адресу суду від представника відповідача адвокатки Українець С.В. надійшли письмові пояснення на позовну заяву, при цьому клопотань від представника відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні та заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідно до вимог ч.4 ст. 277 ЦПК України не надходило, а тому суд на підставі ч. 8ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У письмових поясненнях представник відповідача зазначила, що відповідач, [PERSON] , позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього заборгованості за основною частиною боргу, не визнає суму заборгованості за відсотками, вважає, що нараховані на суму боргу відсотки є надмірними та такими, що перевищують дійсну суму заборгованості більше ніж в два рази, нарахування процентів після спливу строку кредитування є неправомірним, розмір процентів за користування кредитом в сумі 17 902,50 грн. не відповідає умовам Договору та чинному законодавству, а також зазначила, що позивачем не додано доказів про направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги. У зв`язку з чим, просить суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 7000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити, розгляд справи проводити без участі відповідача та представника. Відповіді на письмові пояснення від позивача на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 23.10.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18399-10/2021, строком на 30 днів з дати надання кредиту, тобто до 21.11.2021 року, зі сплатою відсотків у розмірі 0,5 % на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефона відповідача, згідно п.7 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно Графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, загальна вартість кредиту на час закінчення строку кредитування 21.11.2021 становить 10 675,00 грн. та складається з: суми кредиту в розмірі 7 000,00 грн. та процентів за користування кредитом 3675,00 грн. 21.09.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 21092022, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 21092022 від 21.09.2022 року, від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 18399-10/2021 на суму 24 902,50 грн. На адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі, від імені ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Відповідно до кредитного договору, дата надання кредиту - 23.10.2021 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21.11.2021 року. Пунктом 1.3 кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75% на добу. Відповідно до п.1.4 кредитного договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 18399-10/2021 від 23.10.2021 року. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.09.2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 21092022 від 21.09.2022 року, від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 18399-10/2021 від 18.10.2021 року на суму 24 902,50 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 902,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок. У відповідності до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З наданого суду розрахунку вбачається, що розрахунок заборгованості відповідача за відсотками в розмірі 17 902,50 грн., відбувався вже після закінчення строку дії договору. Строк дії договору закінчився 21.11.2021 року, тому з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом в розмірі 7000,00 грн., а також заборгованість за відсотками, нарахованими в період дії договору в розмірі 3675,00 грн., узгодженими сторонами договору, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як після закінчення строку дії договору кредитодавець має право на стягнення згідно ст. 625 ЦК України. При цьому судом враховується правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (в тому числі, за прострочення заборгованості) припиняється, тому відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає у розмірі встановленому законом, а саме ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто на рівні 3 % річних. Позивач же в свою чергу не заявляв вимоги про стягнення заборгованості, виходячи з розміру визначеного законом, відповідного розрахунку вказаної заборгованості суду не надавав, тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд не може вийти за межі позовних вимог. Також, суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. У відповідності до положень ч. 3 ст.12та ч. 1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно дост. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст.78ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зіст. 80 ЦПК Українидостатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1ст. 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.83ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції`роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. З огляду на вищевикладене, враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 10 675,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, пропорційно до розміру вимог, які задоволені судом, а саме судовий збір у розмірі 1150,55 грн. (2684,00 х 10 675,00: 24 902,50). На підставі викладеного,

Outcome: partial