Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Адвокат Козіна Н.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою 14 червня 2023 року, в якій просила суд: звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №214/2634/14-ц від 04 вересня 2014 року, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом припинення їх стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили; звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №214/2634/14-ц від 04 вересня 2014 року, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, нарахованої за увесь період їх стягнення, починаючи з 24 березня 2014 року; витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягувати та покласти їх на позивача. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без державної реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по вересень 2011 року, стосунки у них розпочались з березня 2006 року. [INFO] [PERSON] народила доньку, реєстрацію народження якої в органах державної реєстрації актів цивільного стану було проведено 27 січня 2007 року за спільною заявою [PERSON] та [PERSON] . Батьком дитини був зазначений [PERSON] , дитину зареєстрували як [PERSON] . У подальшому шлюбно-сімейні стосунки між сторонами розладились, що призвело до їх остаточного припинення. Не дивлячись на це, [PERSON] завжди підтримував [PERSON] та матеріально забезпечував дитину. Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року у справі №214/2634/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини. Виконавчий лист, виданий на виконання судового рішення, перебував на примусовому виконанні у Криворізькому відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ВП №45301965. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року у справі №214/6380/22 позовні вимоги [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження [PERSON] було задоволено. Вказана обставина виключає обов`язок [PERSON] з утримання дитини [PERSON] у розумінні ст.180 СК України, та відповідно є тією істотною обставиною, яка визначає можливість не тільки звільнення від сплати аліментів надалі, а й від сплати заборгованості по аліментам з 24 березня 2014 року - моменту початку їх стягнення за рішенням суду від 04 вересня 2014 року у справі №214/2634/14-ц. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Козіної Н.В. про забезпечення пред`явленого нею в інтересах [PERSON] позову про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини - залишено без задоволення (а.с.31-32). Ухвалою суду від 26 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.33-34). Правом на участь в судовому засіданні 07 вересня 2023 року позивач та його представник - адвокат Козіна Н.В. не скористались, остання подала через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні 07 вересня 2023 року також не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволенні. Правом на подання відзиву на позов не скористалась. Будучи присутньою в судовому засіданні 25 липня 2023 року, відповідач зазначала, що не заперечує про припинення стягнення х [PERSON] аліментів з моменту ухвалення рішення, однак заперечує проти скасування заборгованості по аліментам, яку він зобов`язаний погасити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізький відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участь в судовому засіданні свого представника не забезпечив, будучи повідомленим у встановленому законом порядку. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, позицію сторін, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, врахувавши позицію сторін, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без державної реєстрації шлюбу щ жовтня 2006 року по вересень 2011 року. Вказана обставина визнана сторонами, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання, а тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України вона не підлягає окремому доказуванню. [INFO] [PERSON] народила доньку. За спільною заявою [PERSON] та [PERSON] Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано факт народження дитини - [PERSON] , [INFO] , яка народилась у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, актовий запис №73 від 24 січня 2007 року. Батьком дитини зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2007 року (а.с.8). Із вересня 2011 року стосунки між сторонами було припинено, дитина залишилась проживати з [PERSON] , спір про визначення місця проживання дитини не виникав. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/2634/14-ц, за позовом [PERSON] присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2014 року і до досягнення [PERSON] 18-літнього віку; вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.11). Постановою державного виконавця Відділу ДВС Широківського районного управління юстиції Доценко О.В. відкрито виконавче провадження №45301965 з примусового виконання виконавчого листа від 28 жовтня 2014 року, виданого на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року №214/2634/14-ц; боржником визначений [PERSON] , стягувачем [PERSON] (а.с.28). Як слідує з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, наразі виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у Криворізькому відділі ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стан - примусове виконання (а.с.14). Згідно з наданим державним виконавцем розрахунком від 08 червня 2023 року (а.с.26-27), заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з 25 березня 2014 року по 31 травня 2023 року складає 259 200 грн. 28 коп. 23 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства у відношенні до [PERSON] , виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини (цивільна справа №214/6380/22). Оскільки в ході розгляду справи судом [PERSON] визнала позов та той факт, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , 01 лютого 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] : виключено відомості про [PERSON] з актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , внесені Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації народжень №73 (а.с.12-13). Судове рішення від 01 лютого 2023 року у справі №214/6380/22 є виконаним 26 травня 2023 року, відомості про [PERSON] як батька [PERSON] виключено з актового запису про її народження, що слідує з інформації у Повному Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03 серпня 2023 року №00040811326 (запис №4 за типом змін «Виключення відомостей про батьків») (а.с.52-54). Звертаючись до суду з позовом, адвокат Козіна Н.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , вказувала, що відсутність біологічного споріднення між [PERSON] та [PERSON] звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на її утримання та визначає наявність підстав для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, нарахованої за увесь період з моменту присудження аліментів судом. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Слід також зауважити, що відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Таким чином, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Як слідує з ч.2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів чи припинення їх стягнення зі зміною обставин, що виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів та впливають на їх подальше стягнення. Відповідно до положень ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, до якого належить також припинення права на аліменти. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про позивача як батька дітей є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Суд зауважує, що аліментний обов`язок позивача з утримання [PERSON] був заснований на факті батьківства, в той час як доведеність факту відсутності між ними кровного споріднення та відповідно виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] підтверджує відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання цієї дитини, адже за змістом положень ст.180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, беручи до уваги, що аліменти - це кошти, покликані забезпечити утримання дитини та є власністю дитини, в той час як судовим рішенням встановлено, що [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , в силу вимог ст.180 СК України він не має батьківського обов`язку утримувати цю дитину. Враховуючи, що правовий механізм припинення чи звільнення від сплати аліментів у разі виключення особи як батька з актового запису про народження дитини, нормами СК України не визначений, суд вважає, що саме виключення за рішенням суду з актового запису про народження дитини позивача як батька є тією обставиною, що породжує припинення його обов`язку щодо матеріального утримання дитини - [PERSON] . Згідно з ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі, пред`являючи вимогу про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що утворилась з 24 березня 2014 року, позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що він не є біологічним батьком [PERSON] , а тому не має обов`язку з його утримання. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні ч.2 ст.197 СК України, і, відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період з моменту присудження їх стягнення за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року, ухваленим при заочному розгляді цивільної справи №214/2634/14-ц. Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача та не заявлення ним вимоги щодо розподілу судових витрат, не наведення попереднього розрахунку, а тому суд не вбачає доцільності у стягненні таких витрат з відповідача.

Outcome: approved