Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 08 вересня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Свої вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] .. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Тож, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що від позивача не надійшло заперечення щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 08 вересня 2016 року Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.09.2016 року (а.с.9). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8), які мешкають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с. 10). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як, видно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 08.09.2016 року позивачка не змінила свого прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу і надалі іменується як « [PERSON] », тож її вимоги щодо залишення їй прізвища після розірвання шлюбу " [PERSON] " не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial