Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №8063 , вчиненого 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. , про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто » суми заборгованості у розмірі 29685 грн. таким , що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 06 березня 2021 року між позивачем та ТОВ ФК «Фінанс Інновація» було укладено договір № 210306-34153-2. 17 червня 2021 року ТОВ ФК «Фінанс Інновація» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 передало (відступило) відповідачу право грошової вимоги до позивача за договором № 210306-34153-2 від 06.03.2021 року. 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис № 8063 про стягнення 29 685 грн. 00 коп. з позивача , який є боржником за договором № 210306-34153-2 від 06.03.2021 року, укладеним з ТОВ ФК «Фінанс Інновація» . 08 листопада 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67417913. Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження, Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. 08.11.2021 року були винесені постанови про арешт майна боржника. 12 лютого 2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 67417913 Приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Дмитру Олександровичу.21 лютого 2022 року Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. прийняв виконавче провадження № 67417913. Позивач вважає, що виконавчий напис № 8063 про стягнення 29 685 грн. 00 коп. з позивача на користь ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ РІАЛЬТО, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем є такими, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог законодавства України, а саме Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172, а саме: за виконавчим написом № 8063, вчиненими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 11.10.2021 року було стягнуто заборгованість, яка є завищеною, у зв`язку з чим не є безспірною. 01 серпня 2023 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 14 серпня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того , що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою , ніж та ,яка запропонована в ньому до стягнення ; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості , представник відповідача вважає,що виконавчий напис є таким , що підлягає виконанню і тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~18\~серпня 2023\~ року\~ \~ до\~суду \~від представника\~позивача \~надійшла відповідь\~ на\~відзив \~,\~в якій\~він посилався\~ на\~те,\~ що\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~відбувається за\~фактом подання\~стягувачем документів,\~які згідно\~із відповідним\~Переліком є\~підтвердженням безспірності\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем.\~Однак сам\~по собі\~цей факт\~(подання\~стягувачем відповідних\~документів нотаріусу)\~не свідчить\~про відсутність\~спору стосовно\~заборгованості як\~такого. До своєї відповіді на відзив представник відповідача не надав доказів в обґрунтування саме цієї суми заборгованості з детальним її розрахунком. Такими доказами саме є виписки по рахунку. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. 14 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу. 07 вересня 2023 року представником позивача до суду подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених ним за надання правничої допомоги у розмірі 7000 грн. Представник позивача в судове засідання не з,явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги підтримав . В судове засідання представник відповідача не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~ \~Третя особа-\~ приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 06.03.2021 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Фінанс Інновація» укладено кредитний договір №210306-34153-2 . Згідно розрахунку заборгованості наданим директором ТОВ «ФК «Ріальто» загальна заборгованість позивача за договором №210306-34153-2 від 06.03.2021 року станом на 12.07.2023 року становить 29685 грн. , з них: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 5000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 23985 грн., заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 700 грн. 17 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Фінанс Інновація» відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 передало (відступило) ТОВ «ФК «Ріальто» право грошової вимоги до [PERSON] , за договором № 210306-34153-2 від 06.03.2021 року. 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 8063 про стягнення 29 685 грн. 00 коп. з [PERSON] , який є боржником за договором № 210306-34153-2 від 06.03.2021 року, укладеним з ТОВ ФКФІНАНС ІННОВАЦІЯ. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.04.2021 по 24.09..2021 року сума заборгованості становить 28985грн. , що складається з: простроченої заборгованості - 5000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам з користування кредитом - 23985 грн. . За вчинення виконавчого напису у розмірі 700 грн. Загальна сума заборгованості становить 29685 грн. 08 листопада 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком Ігорем Романовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67417913 та постанова про арешт майна боржника. 12 лютого 2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком Ігорем Романовичем винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 67417913 Приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Петренку Дмитру Олександровичу. 21 лютого 2022 року постановою приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. прийняв виконавче провадження № 67417913. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами Закону України «Про нотаріат». За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Так, згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили 22.02.2017 року, а тому п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського МНО Золотих О.О. , стосувався лише нотаріально посвідчених договорів . З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та у постанові від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц. Приписами\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд зазначає, що виконавчий напис №8063 від 11.10.2021 року , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ФК «Ріальто » заборгованості за договором №210306-34153-2 від 06.03.2021 року у розмірі 29685 грн. , на примірнику договору, який нотаріально не посвідчено, що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, виконавчий напис № 8063 від 11.10.2021 року вчинено приватним нотаріусом за відсутності документу, що підтверджує направлення письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, а тому при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача є безспірною. В свою чергу, Відповідачем\~не\~подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис № №8063\~від \~ 11.10.2021\~року \~,\~ вчинений\~ \~ приватним\~ нотаріусом\~ \~Київського \~ \~ міського\~нотаріального \~округу \~ \~ \~Золотих О.О.\~ про\~стягнення \~з \~ позивача\~ \~ на\~користь \~ \~ Товариства\~ \~ з\~ обмеженою\~відповідальністю \~« \~ФК «Ріальто»\~ \~заборгованості \~ за\~ договором\~ №\~210306-34153-2\~ від\~06.03.2021\~ \~ року\~,\~ вчинений\~ з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року № 1172, а тому вбачається наявність для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги від 25.05.2023 року, з додатковою угодою, в якій зазначено розмір гонорару - 7000 грн, розрахунок суми витрат за Договором про надання правової допомоги від 25.05.2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію про оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 7000 грн. Відповідно до ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~Представник відповідача\~клопотав перед\~судом про\~зменшення розміру\~витрат на\~правничу допомогу,але враховуючи характер інституту судових витрат, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання позовної заяви. Суд вважає, що обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у даній справі є співмірним із отриманою оплатою. З урахуванням вищевикладене, суд приходить до висновку, що сам розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню повністю, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн. \~ \~ \~ \~Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved