Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим його представником адвокатом Нетребою К.О., що діє на підставі договору про надання правової допомоги № 35/23 від 25.07.2023, що підтверджується ордером серія ВА № 1055039 до відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., Долинський відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому (позові) просив - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 15.12.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1064 про стягнення з [PERSON] на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» заборгованості у сумі 16990,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 11940,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 50,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в липні 2023 під час продажу свого майна дізнався, що відомості про нього внесено до Реєстру боржників, після чого він звернувся до Долинського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Кропивницькому районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції України\~(м.\~Одеса)\~і дізналався,\~що на\~примусовому виконанні\~перебував виконавчий\~напис,\~вчинений 15.12.2021приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1064 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів у розмірі 16990,00 грн. (ВП № 68246759). Шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 68246759 в системі АСВП 25.07.2023 позивачем отримано копії документів виконавчого провадження, а саме: копію заяви відповідача про примусове виконання від 04.01.2021, копію оскаржуваного виконавчого напису, копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ «Фінансова компанія управління активами», копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 22.09.2022. Відзначив, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня копія кредитного договору № 1334818 від 22.04.2021. Позивач зазначає, що ніколи не мав будь-яких договірних відносин з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», тому вважає, що виконавчий напис № 1064 виданий 15.12.2021 року вчинено з порушенням чинного законодавства. Даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості не є безспірною. Ухвалою від 04.08.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 08.08.2023, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. Відповідач звернувся до суду із заявою, зареєстрованою у суді 28.08.2023 за вх. № ЕП-1419/23, у якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за відсутності представників відповідача. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., якого про дату, час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням (місцем здійснення професійної діяльності), та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 17.08.2023, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Третя особа, Долинський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Кропивницькому районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса), яку про дату, час і місце розгляду справи, повідомлено належним чином засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням (місцем здійснення професійної діяльності), - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від третьої особи до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності її учасників без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи висловлені ними у процесуальних заявах по суті справи, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Відповідно до змісту оспорюваного виконавчого напису: на підставі договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 відступлення права вимоги, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» стало правонаступником усіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», якому відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1334818 від 22.04.2021 укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] . 15.12.1.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1064 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за період з 25.10.2021 по 15.12.2021 включно у розмірі 16990,00 грн., що становить: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 11940,00 грн.; плата за вчинення цього виконавчого напису становить 50,00 грн. Зазначений виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у Долинському відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 68246759. Постановою від 20.01.2022 державного виконавця Заїкою В.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 16990,00 грн. Постановою від 22.09.2022 старшого державного виконавця Биченко Т.В. виконавчий документ повернуто стягувачу. Таким чином, у даній справі перевірці підлягають підстави та умови вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Тобто, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, діяла та наразі діє редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, без урахування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Зазначений висновок суду у повній мірі узгоджується з висновком викладеним у Постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, слід відзначити, що згідно з положеннями п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Отже, п. 1 Переліку, у чинній редакції, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус при його вчиненні керувався стяттею 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку. Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому, з огляду на наведене, вбачається, що нотаріус у день вчинення спірного виконавчого напису 15.12.2021 керувався пунктом Переліку, який був нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. Отже, при вчиненні нотаріусом оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що договір про надання споживчого кредиту № 1334818 від 22.04.2021 укладено у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що також вбачається із змісту самого виконавчого напису та на підтвердження зворотного відповідачем докази суду не надавались. Таким чином, наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд констатує, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним правовим актом та вчинив зазначений виконавчий напис без наявності обов`язкового документа на обґрунтування стягнення, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Ухвалюючи дане судове рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені та/чи зазначені у процесуальних заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи, норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи не вимагають детальної відповіді або спростування. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, якими, зокрема передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на підставі чого, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі і такий позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 1073,60 грн., слід частково стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 536,80 грн., а частину (50%) у розмірі 536,80 грн. повернення позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved