Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаною позовною заявою, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального УЮ м. Дніпропетровська 07.09.2002, свідоцтво серія [NUMBER] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що від шлюбу вони мають дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею, відповідач добровільно надає допомогу на утримання дітей, спору про місце проживання дітей немає. З квітня 2022 року між подружжям припиненні шлюбні стосунки, спільне господарства не ведеться, спільного бюджету не мають, спір про розподіл майна відсутній. У зв`язку з вторгненням Російської Федерації в Україну, позивачка з дітьми перебували за кордоном. В червні 2023 року вона дізналася, що відповідач їй зраджує, тому не бажає перебувати з ним в шлюбі. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. У судове засідання учасники провадження не прибули. Позивачка подала клопотання про розгляд у її відсутність. Відповідач також просив розглядати справу у його відсутність, повідомив, що шлюб розпався, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 07 вересня 2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального УЮ м. Дніпропетровська, про що складено актовий запис № 596 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 07 вересня 2002 року). Прізвище дружини після одруження [PERSON] . Подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30 грудня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26 квітня 2016 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи причини, які спонукали позивачку звернутись до суду з позовом, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved