Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

1. 22 березня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2019 між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти в сумі 12 750,00 доларів США строком на 31 місяць. Відповідачка не виконала свої зобов`язання з повернення коштів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про стягнення з неї заборгованості за договором позики у сумі 447 567,52 грн (а.с.а.с. 1 - 6, 42, 43). 2. Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що 20.12.2019 між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти в сумі 12 750,00 доларів США строком на 31 місяць. Остання повернула лише частину позики в сумі 507,72 доларів США. Решта позики залишилася непогашеною. 3. Відповідачка до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 4. 18 вересня 2023 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. 07 червня 2023 року відповідачка повідомила суд, що у зв`язку із запровадженим в Україні воєнним станом тимчасово перебуває у Німеччині. З огляду на це відповідачка просила суд вручити їй копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку у порядку, визначеному статтею 498 ЦПК. 6. Заявлене відповідачкою клопотання судом було відхилене, оскільки остання одержала копії зазначених документів за адресою, яку вона особисто повідомила суду. При цьому суд взяв до уваги те, що відповідачка є громадянкою України, розуміє мову, якою складено усі надіслані їй документи, а місце її перебування у Німеччині є тимчасовим. Викладене у поєднанні з тим, що положення статті 498 ЦПК не мають імперативного характеру, а лише дозволяють суду вручити учаснику справи документи в особливому порядку, стало підставою для залишення клопотання без задоволення. 7. Суд, заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 8. Судом встановлено, що 20.12.2019 між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка одержала грошові кошти в сумі 12 750,00 доларів США строком на 31 місяць за умови повернення коштів частками (по 400,00 доларів США) щомісяця (а.с. 8). 9. У період від 31.03.2020 по 05.09.2020 відповідачка повернула позивачеві 507,72 доларів США. Дотепер свої зобов`язання з повернення решти позичених коштів відповідачка не виконала. 10. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 11. Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 12. За правилами, встановленими абзацом першим частини 1 статті 1049 ЦК, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором. 13. За укладеним договором позивач передав відповідачці 12 750,00 доларів США, про що свідчить зміст складеної останньою розписки, отже, вказаний правочин, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено. 14. Відповідачка неналежно виконує свої зобов`язання з повернення позичених коштів, і у неї перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 447 683,04 грн відповідно до такого розрахунку: (12 750,00 - 507,72) х 36,5686 = 447 683,04, де: - 12 750,00 - сума позики у валюті договору; - 507,72 - сума повернутих коштів у валюті договору; - 36,5686 - курс долара США до національної валюти України станом на 31.05.2023. 15. Частиною 1 статті 14 ЦК встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 16. За приписами статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 17. З огляду на викладене суд доходить висновку про необхідність задоволення заявленого у справі позову у заявлених позивачем межах (ураховуючи принцип диспозитивності) - у сумі 447 567,52 грн. 18. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 4 476,00 грн (а.с.а.с. 7, 46). 19.

Outcome: approved