Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа факт належності Довідки № 343 від 29.06.2022 року видану адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області з помилкою у році народження «1961» йому [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що з 17.06.1985 по 10.02.1987 він працював в автобазі Івнянського району, що підтверджує запис № 9-10 трудової книжки [NUMBER] , виданої 04.12.1980 року. 22.06.2023 заявник, досягнувши пенсійного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з питання нарахування йому пенсії. З отриманої відповіді вбачається, що пенсійний орган не може зарахувати до страхового стажу період роботи згідно записів в трудовій книжці № 9-10 так як є виправлення в записі про звільнення, яке не завірене підписом та печаткою уповноваженої особи. [PERSON] пояснює, що до свого звернення він надав копію довідки № 343 від 29.06.2022 року видану адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області на ім`я [PERSON] , 1961 року народження, що є помилкою. В той же час, у додатку до довідки № 343 від 29.06.2022 вказано його справжній рік народження - 1963 рік. Заявник зазначає, що не має можливості отримати виправлену довідку від адміністрації муніципального району «Івнянський район» Белгородської області, у зв`язку зі збройною агресією Росії проти України. Просить суд встановити факт належності йому, [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Довідки № 343 від 29.06.2022 року видану адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області, яка видана йому, як адресату у відповідь на запит, з помилкою у році народження «1961», замість правильного 1963. В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, в частині заявлених вимог покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно положень частин 1, 2статті 293 ЦПК Україниокреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановленняфактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в частині 1статті 315 ЦПК України. Разом з тим, частиною 2статті 315 ЦПК Українивстановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для підтвердження трудового стажу, для отримання в подальшому пенсії за віком. Судом встановлено, що у наданому заявником [PERSON] , [INFO] паспорті громадянина України, ID-картка № [NUMBER] , інформацію про дату народження записано: [INFO] , так само як і в трудовій книжці заявника серії [NUMBER] , в той час як у архівній довідці, виданій адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області від 29.06.2022 №343, що є підтверджуючим документом записів в трудовій книжці № 9-10, які пенсійний орган не може зарахувати до страхового стажу через те, що він містить виправлення в записі про звільнення, яке не завірене підписом та печаткою уповноваженої особи, рік народження зазначено як 1961, замість правильного 1963. В записі № 9 трудової книжки вказано, що 17.06.1985 [PERSON] «Прийнято на роботу шофером 3-ї категорії» на Автобазу Івнянського району, запис в графі «На підставі чого зроблений запис» містить відповідні реквізити Пр.№58 від 17.06.1985, що відповідає відомостям абзац другий з архівної довідки № 343 від 29.06.2022. Разом з тим, щодо дати звільнення - в записі № 10 трудової книжки дата 17.06.1985 закреслена, що може бути датою продубльованого запису про прийняття на роботу. Натомість нижче міститься наступна дата 9.02.1987, поряд з якою є відповіднні записи в графах: «відомості про прийом/переведення» - Звільнений за власним бажанням, в графі «підстави внесення запису» - міститься єдиний запис пр. №139 від 10.02.1987, що також відповідає відомостям абзац третій з архівної довідки № 343 від 29.06.2022. Тож, на підставі огляду записів трудової книжки, можливо зробити висновок про легітимність записів № 9-10 трудової книжки [NUMBER] , виданої 04.12.1980 року [PERSON] , а закреслений запис можливо розуміти, як помилкове дублювання запису дати прийняття на роботу. Отже,\~фактичні дані\~щодо дати\~прийняття та\~звільнення з\~роботи [PERSON] \~із записів\~№9-10 трудової книжки [NUMBER] та архівної довідки № 343 від 29.06.2022 виданої адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області співпадають. Із відповіді\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Харківській області, за результатами розгляду його заяви, вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у зарахуванні періоду роботи згідно записів у трудовій книжці №9-10, оскільки є виправлення в записі про звільнення, яке не завірене підписом та печаткою уповноваженої особи, а архівна довідка № 343 від 29.06.2022 видана на ім`я [PERSON] має не вірний рік народження, а саме 1961. Суддя зазначає, що згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. В трудовій\~книжці [NUMBER] , виданої 04.12.1980 зазначено її власника [PERSON] , [INFO] , ці дані засвідчені печаткою та підписом відповідальної особи. Відомості в архівній довідці № 343 від 29.06.2022 виданої адміністрацією муніципального району «Івнянський район» Белгородської області, щодо трудової діяльності заявника співпадають з відомостями, зазначеними у трудовій книжці. Суд приходить висновку про відсутність підстав ставити під сумнів її належність заявникові, оскільки зміст цього документу узгоджується зі змістом даних із трудової книжки да №9-10 про прийняття та звільнення з роботи Автобази Івнянського району. Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку на сьогодні не існує. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. За такого суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином,\~зважаючи на\~вищевикладене,\~існує необхідність\~встановити юридичний\~факт,\~що правовстановлюючий\~документ,\~а саме:\~довідка №\~343\~від 29.06.2022,\~що була\~видана адміністрацією\~муніципального району\~«Івнянський район»\~Белгородської області належить [PERSON] , [INFO] . Під час подання заяви заявником був сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн., але з урахуванням предмету заяви, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved