Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

08.06.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області, через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява. Вказана позовна заява мотивована тим, що14.01.2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №490998081, за яким позивачеві надано грошові кошти. У травні 2023 року з Єдиного порталу державних послуг «Дія» позивач дізнався, що у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відносно нього було відкрито виконавче провадження [NUMBER], у зв`язку із чим позивач звернувся за надання правничої допомоги до адвокатського бюро «Федяєва Сергія Володимировича» На адвокатський запит від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.В. та отриманої разом з відповіддю постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач дізнався, що на виконанні приватного нотаріуса Хара Н.С. перебуває виконавче провадження [NUMBER], з примусового виконання виконавчого напису №9996 від 13.03.2020 року про стягнення на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором від 14.01.2019 року №490998081, загальна заборгованість становить 22414,18 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис №9996 від 13.03.2020 року вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню та стягнути з АТ «Альфа Банк» на користь [PERSON] сплачені судові витрати в розмірі 10000 грн. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.06.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.24-25) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.08.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.48-49) Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Федяєв С.В. в судове засідання не з`явився, надали на адресу суду заяву, відповідно до якого просять суд провести судове засідання за їх відсутності, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача - Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав, причини неявки в судове засідання не повідомив. Треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 14.01.2019 року між Акціонерним Товариство «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний Договорі №490998081, за яким позивачу було надано грошові кошти. У травні 2023 року з Єдиного порталу державних послуг «Дія» позивач дізнався, що у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. відносно позивача [PERSON] відкрито виконавче провадження [NUMBER]. З письмової відповіді від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. та отриманої разом з відповіддю постанови про відкриття виконавчого провадження позивач дізнався, що на виконання приватного виконавця виконавчого округу Шевченко Т.С. перебуває виконавче провадження [NUMBER],Ю з примусового виконання виконавчого напису №9996 від 13.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення на користь Акціонерного товариства «Альфа банк» заборгованості за кредитним договором від 14.01.2019 року №490998081, боржником за яким є: [PERSON] , 1983 р.н. Відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 13.03.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №9996 вбачається, що з [PERSON] , [INFO] дійсно було стягнуто на корсить АТ «Альфа - Банк» заборгованість за кредитним договором №490998081 від 14.01.2019 року. Загальна сума заборгованості становить 22414,18 грн., яка складається з: прострочена сума заборгованості за сумою кредиту - 2115,45 грн., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 2527,45 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 16852,90 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами - 268,59 грн. (а.с.9) На підставі виконавчого напису №9996 від 13.03.2020 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 07.07.2020 року. (а.с.10) 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5. (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) За п.19 ст.34 Закону України «По нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій №296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того відповідно до п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). Згідно з пунктом 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: - оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відтак, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів і нотаріус відповідно до закону не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. В свою чергу, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Так, статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, який оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд в свою чергу при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Тому суд, дослідивши ретельно всі наявні докази по справі, приходить до висновку, що вчинений нотаріусом виконавчий напис належить визнати таким, що не підлягає виконанню, так як стягнена з боржника сума коштів за кредитним договором не є безспірною і право вимоги стягувача коштів до боржника не підтверджено належними доказами. В свою чергу, відповідачем не подано до суду доказів щодо спростування доводів позивача щодо відсутності між позивачем та відповідачем будь-яких договірних зобов`язань, про сплив строку позовної давності за основним борговим зобов`язанням, яке виникло між позивачем та банком, про відсутність будь-яких нотаріально посвідчених кредитних договорів, укладених між позивачем та кредитною установою, про повне виконання позивачем боргових зобов`язань перед Банком, про неповідомлення позивача про відступлення права вимоги та про звернення відповідача до нотаріуса тощо. Суд вважає, що встановлені судом обставини вказують на те, що між стягувачем та позивачем існує спір про право, обставини, на які вказує позивач є спірними і можуть бути перевірені лише при їх дослідженні в суді під час розгляду справи про стягненні боргу з [PERSON] в позовному провадженні. . Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved