Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17.10.2009 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 450, після розірвання шлюбу залишити проживати неповнолітню дитину [PERSON] разом з позивачем. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 17.10.2009 сторони уклали шлюб, зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 450. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства позивач не веде, більше пів року проживають окремо. Примирення неможливе. За таких обставин позивача і звернулася до суду із даною позовною заявою. 10.07.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву, згідно змісту якої просив суд розгляд справи проводити без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, приймаючи до уваги думку сторін, висловлену в їхніх письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.10.2009 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 450, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 17.10.2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Сторони мають спільного сина - сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 24.01.2011 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя фактично шлюбно - сімейних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. Подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Відповідно статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дитини. Спільний син сторін проживає з позивачем. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, спільного господарства не ведуть, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, відсутність спору щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду із позовом, в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved