Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт народження (дівчинки) [PERSON] , яка народилася [INFO] у селі Морозівка Старобільського району Луганської області як друга за рахунком дитина громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: село Морозівка Міловського району Луганської області, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в актовому записі про народження дитини відомості про батька дитини записати відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, вказавши у графі батько [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначається, що 08 квітня 2022 року на тимчасово окупованій території України заявниця народила другу за рахунком дитину, дівчинку вагою 3\~200 грамів у пологовому відділенні КНП Новопсковського територіального медичного об`єднання. Факт народження дитини підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 39 від 08 квітня 2022 року, випискою про новонароджену дитину, свідоцтвом про народження, виданим на тимчасово окупованій території 24 червня 2022 року серії [NUMBER] . З метою подальшої реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого зразка, заявниця просить в судовому порядку встановити факт народження дитини. Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, до заяви про встановлення факту народження дитини додано заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заінтересована особа Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2014 року Міловським РС УДМС України у Луганській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Великоцької сільської ради Міловського району Луганської області, [INFO] у селі Великоцьк Міловського району Луганської області народилася [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 16 травня 2018 року, що набрало законної сили 18 червня 2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 12. З інформації, що міститься у свідоцтві про народження, виданому на тимчасово окупованій території 24 червня 2022 року вбачається, що [INFO] у селі Морозівка Міловського району Луганської області народилася [PERSON] . Мати [PERSON] , батько [PERSON] . Медичним свідоцтвом про народження підтверджено, що [INFO] [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [INFO] народила дівчинку вагою 3\~200 грамів, дитина доношена, друга за рахунком дитина у матері. Відповідно до положень пункту 7 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;. Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. У силу положень частини другої статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до статті 146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Мати визначила ім`я дитини [PERSON] . Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія місто Луганськ, Луганської області, Україна визнана тимчасово окупованою територією. Діяльність державних органів влади України, в тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «I la § cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами, відділами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини в зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території. У силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Згідно з частиною першою статті 135\~СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. При розгляді справи по суті, з наданих доказів встановлено, що заявниця на момент народження дитини [INFO] у шлюбі не перебувала, спільної заяви про визнання батьківства до суду не подано. Таким чином, запис про батька дитини слід провести за частиною першою статті 135 СК України. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб реалізувати свої права на реєстрацію факту народження дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту народження дитини, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved