Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

26 травня 2022 року до Личаківського районного суду м.Львова надійшла зазначена позовна заява. 31 серпня 2022 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана позовна заява за підсудністю. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 06.10.2010 року в розмірі 6 178,54 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 06.10.2010 року [PERSON] , спадкоємцем якого є відповідач, позивач надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 1 000,00 грн., який в подальшому збільшений до 6 400,00 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 26.01.2016 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем, як кредитором спадкодавця [PERSON] , має заборгованість у загальному розмірі 6 178,54 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на заявлені вимоги до суду не направила. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та представника позивача та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2010 року, на підставі заяви [PERSON] , між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № б/н (шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у позивача, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації), відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 1 000,00 грн., який в подальшому збільшений до 6 400,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зміною кредитного ліміту. Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] отриманий кредит не повертав у строки, визначені договором, в результаті чого мав заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 6 178,54 грн., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 3/2016, заведеної 16.06.2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З., після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , отримавши 12.10.2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести: місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Як встановлено судом, кредитором спадкодавця АТ КБ «ПриватБанк» за місцем відкриття спадщини через приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. заявлено претензію до спадкоємців [PERSON] у визначений законом строк та з дотриманням встановленого законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Враховуючи, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , суд, приймаючи до уваги положення ст. 1282 ЦК України, вважає, що саме на [PERSON] у даному випадку покладається обов`язок задовольнити заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги щодо погашення заборгованості за укладеним зі спадкодавцем [PERSON] кредитним договором від 06.10.2010 року. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не надала доказів, що сума заборгованості є меншою чи відсутня, не надала доказів що відсутній її обов`язок виконання вимог кредитора - ПАТ "КБ "ПриватБанк". Таким чином, оскільки між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 06.10.2010 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання [PERSON] кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконував, при цьому відповідач, як спадкоємець [PERSON] , яка прийняла спадщину, згідно положень закону зобов`язана задовольнити заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги щодо погашення заборгованості, яка виникла за вказаним договором, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 6 178,54 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Outcome: approved