Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

У квітні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 03.01.2020 у розмірі 70\~000,00 доларів США. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 03.01.2020 між ним та відповідачем було укладено договір позики за яким останній отримав у борг кошти розміром 70 000,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 03.01.2021. З огляду на те, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, [PERSON] вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2023 позовну заяву [PERSON] залишено без руху через її не відповідність приписам ЦПК України. На виконання вимог ухвали від 01.05.2023, [PERSON] надано квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. У судовому засіданні 27.07.2023 [PERSON] було подано позовну заяву зі змінами та доповненнями, у якій останній просив, в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 03.01.2020, визнати та зареєструвати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] та стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 40\~000,00 доларів США. Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Виходячи з загальних положень ЦПК України, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Предмет позову - це\~матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен постановити рішення Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тобто, з вищезазначеного слідує, що позивач може змінити або підставу, або предмет позову, разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Відповідно до\~висновку якого\~дійшла колегія\~суддів ВС\~у постанові\~від 13.03.2018\~прийнятого у\~справі №916/1764/17,\~одночасна зміна\~підстав і\~предмету позову\~не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги. Виходячи з того, що подана позивачем, у судовому засіданні 27.07.2023, позовна заява із змінами та доповненнями за своїм змістом є фактично новим позовом, оскільки в ній, по відношенню до позовної заяви поданої у квітні 2023 року, змінено як підставу позову так і предмет, та з огляду на не виконання [PERSON] приписів ч.5 ст.49 ЦПК України, вона не приймається судом до розгляду та підлягає поверненню останньому. Відповідачем відзиву не надано. Протокольною ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним у позові. У судовому засіданні відповідач визнав заявлені позовні вимоги, зазначив, що гроші в борг від [PERSON] отримував, однак повернути не має змоги. Так, судом встановлено, що відповідно до копії розписки від 03.01.2020, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] кошти розміром 70\~000,00 доларів США та зобов`язався повернути їх в строк до 03.01.2021. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з\~висновком до\~якого дійшла\~колегія суддів\~ВП/ВС\~у постанові\~від 23.10.2019\~прийнятій за\~результатами розгляду\~справи №723/304/16,\~відсутня заборона\~на укладення\~цивільних правочинів,\~предметом яких\~є іноземна\~валюта,\~крім використання\~іноземної валюти\~на території\~України як\~засобу платежу\~або як\~застави,\~за винятком\~оплати в\~іноземній валюті\~за товари,\~роботи,\~послуги,\~а також\~оплати праці,\~на тимчасово\~окупованій території\~України.\~У разі\~отримання у\~позику іноземної\~валюти позичальник\~зобов`язаний,\~якщо інше\~не передбачене\~законом чи\~договором,\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики),\~тобто таку\~ж суму\~коштів у\~іноземній валюті,\~яка отримана\~у позику. Тому як\~укладення,\~так і\~виконання договірних\~зобов`язань\~в іноземній\~валюті,\~зокрема позики,\~не суперечить\~чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи пояснення сторін надані у судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на приписи ст.141 ЦПК України, з відповідача на рахунок позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13\~420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved