Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Прикарпатзахідтранс» на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 74512,26 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що до 12 жовтня 2021 року вона працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» майстром, звільнена 12 жовтня 2021 року наказом №431-3в від 24.09.2021 року. На момент звільнення товариство заборгувало їй заробітну плату в сумі 41344 грн. 79 коп. , що стверджується розрахунковим листом , і відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків. \~ \~ \~ \~За період від звільнення їй перерахували 05 травня 2022 року 1119 грн. 20 коп., 13 травня 2022 року - 805 грн. 62 коп., 03 червня 2022 року - 1302 грн. 75 коп., 16.06.2022 року - 1400 грн. і 100 грн. , що стверджується випискою з банківського карткового рахунку, куди їй перераховувалися кошти. Станом на сьогоднішній день розрахунок з нею не проведений. У судове засідання позивачка не з`явилася. До початку судового засідання представник позивача адвокат Спічек Г.В., яка діє згідно ордеру серії ВК № 1092672 від 03.07.2023, подала заяву від 06.09.2023 вх.№ 45557/23- вх. згідно якої просила розгляд справи провести за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою суду від 09.06.2023 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази,та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд встановив, що наказом № 431-3В про припинення трудового договору (контракту) від 24.09.2021 [PERSON] звільнена 12.10.2021 згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, скорочення штату працівників. Встановлено, що на момент звільнення Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» заборгувало позивачці заробітну плату в сумі 41344 грн. 79 коп. , що стверджується розрахунковим листом, і відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків. За період від звільнення [PERSON] перерахували 05 травня 2022 року 1119 грн. 20 коп., 13 травня 2022 року - 805 грн. 62 коп., 03 червня 2022 року - 1302 грн. 75 коп., 16.06.2022 року - 1400 грн. і 100 грн. , що підтверджується оглянутою судом випискою з банківського карткового рахунку. Згідно\~ст.43 Конституції України\~право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За нормами\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать працівникові від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В день звільнення розрахунку з позивачем проведено не було. Доказів на спростування вказаної обставин суду не надано. Відповідно до\~ст.117 КзПП України\~У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений\~частиною першою\~цієї статті. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з отриманням вимог законодавства. Відповідно роз`ясненням, які містяться в п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У п.6 Постанови Пленуму ВС У "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 роз`яснено наступне , "Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення". Судом встановлено, що спору стосовно належних позивачці до виплати сум не було, а відтак, відповідач зобов`язаний виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку, строк затримки становить більше шести місяців,тому виплата середньомісячного заробітку має бути здійснена за шість місяців. В розрахунковому листі зазначено розмір вихідної допомоги 12418 грн. 71 коп., що є середньомісячною заробітною платою, сума середньої заробітної плати , яка підлягає стягненню становить 12418.71 х 6 = 74512 грн. 26 коп. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином,\~ з\~відповідача на\~користь позивача\~належить стягнути\~ 74512,26\~ грн.\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~ без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Відповідно до статті 141ЦПК\~України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений ним при пред`явленні позову до суду згідно квитанції від 05.06.2023 року На підставі викладеного,

Outcome: approved