Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Ґава Наталія Олександрівна звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , в якому просить: -визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; -внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач 30 вересня 2013 р. познайомився з [PERSON] , яка працевлаштувалась в магазин взуття на посаду продавця непродовольчих товарів. В період з весни 2014 р. по грудень 2014 позивач та [PERSON] зустрічались та мали інтимні стосунки. Про перебування [PERSON] у шлюбі позивачу було відомо. В грудні 2014 [PERSON] повідомила про свою вагітність позивачу, зазначивши, що дитина від [PERSON] . В подальшому спілкування позивача та [PERSON] звелось до привітань зі світами. Під час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] народилась дитина- [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про його народження батьком, відповідно до вимог діючого законодавства, вказаний відповідач. 19 листопада 2022 року позивач дізнався, що є батьком [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до ТОВ «Медікал Геномікс Україна» для проведення генетичної ідентифікації позивачем отриманий звіт про встановлення батьківства ДНК від 23 березня 2023 року, відповідно до якого вірогідність біологічного батьківства відносно [PERSON] , складає не менше 99,99%. Позивач зазначає, що дізнався про те, що дитина його в листопаді 2022 р., після розлучення [PERSON] з [PERSON] . У відзиві на позовну заяву адвокат Агаєва С.М. просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що позивач дізнався про своє батьківство у листопаді 2022 р., що дає підстави дійти висновку про небажання позивача брати на себе відповідальність за дитину раніше. Крім того, молекулярно-генетичну експертизу щодо батьківства позивача проведено без згоди [PERSON] , без відповідної ухвали суду, що дає право на проведення такого роду експертизи на підставі Закону України «Про судову експертизу», а тому просила визнати зазначений доказ неналежним. Посилалась на відсутність зацікавленості позивача та його небажання без поважних причин своєчасно встановити свої права батька, а також просила врахувати інтереси дитини, якій може бути завдано психологічної травми. Вважала, що перерахування позивачем коштів третій особі протягом 2 місяців не свідчить про утримання дитини. Просила застосувати строки позовної давності, встановлені ст.129 СК України, в один рік. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Ґава Наталія Олександрівна, зазначила, що відомості про батьківство позивача у жовтні 2021 році не відповідають дійсності. Зауважила, що дійсно, [PERSON] надсилав повідомлення позивачу, та у грубій формі цікавився інтимним життям [PERSON] , жодних повідомлень про дитину не було, на повідомлення позивач відповіді не надавав. Поставила під сумнів пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] оскільки останній отримав травму на своєму робочому місці через недостатню кваліфікацію, а не через сварку з дружиною. Крім того, зауважила, що позивач та [PERSON] планують жити однією сім`єю та зареєструвати шлюб, позивач зробив пропозицію укласти шлюбі з [PERSON] . Адвокат Агаєва С.М., представник відповідача, надала заперечення, в яких вважала, що обставини, викладені у відповіді на відзив є безпідставними, питання щодо отримання травми відповідачем не відноситься до предмету доказування у даній справі. Крім того, вказала на розбіжності в поясненнях позивача та третьої особи, зокрема, щодо пропозиції укладання шлюбу позивача та третьої особи, оскільки з пояснень [PERSON] він перебуває за кордоном. Посилалась на ту обставину, що в тесті на ДНК зазначено про інформативний характер зазначеного тестування, що виключає можливість його використання як доказу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2023 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.05.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Свідок [PERSON] пояснила, що біологічним батьком її сина [PERSON] є [PERSON] , з яким у неї були стосунки приблизно у 2013 році, він був її начальником в магазині взуття. У цей час [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано 30.08.2022, разом вони не жили з червня 2022. Коли [PERSON] завагітніла, то сказала [PERSON] , що дитина від чоловіка, після чого припинила з ним стосунки, тому що і вона і [PERSON] тоді були в шлюбі. На той момент [PERSON] не міг мати дітей, а їй було вже 25 років і вона хотіла дитину. Про своє батьківство [PERSON] дізнався у листопаді 2022, коли зателефонував привітати [PERSON] з днем народження, [INFO] . Свідок [PERSON] пояснив, що підтримує дружні стосунки з [PERSON] . Про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , дізнався у листопад 2022 року, йому зателефонував [PERSON] і розповів, що він привітав [PERSON] з днем народження і вона зізналась, що в нього є син, тому він був дуже радий. [PERSON] вважає [PERSON] своїм сином і хоче займатись його вихованням. Допитаний як свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] познайомився в 2009 році, в 2011 році одружились, [INFO] народився син [PERSON] , якого вони виховували разом. З дитиною в нього дружні стосунки, разом проводили вільний час. З [PERSON] жили добре, але в жовтні 2020 р. почались конфлікти, під час одного з конфліктів [PERSON] сказала, що [PERSON] не його син, вона дала номер, він написав у «вайбер», та отримав відповідь, щоб [PERSON] жив спокійно і не суперечив, якщо [PERSON] попросить переписати сина на себе, ця розмова була 30.10.2021, У зв`язку з емоційним станом, по дорозі додому [PERSON] впав і травмував 2 пальці, повернувся на роботу де визвали ШМД, зробили операцію. Стверджує, що про своє батьківство позивач знав ще у 2021 році. В теперішній час [PERSON] не дає спілкуватись з дитиною ні йому, ні його батькам, налаштовує дитину проти них. [PERSON] з дитиною ніколи не спілкувався, контакт не налагоджував. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідача знає по роботі. Йому відомо, що у [PERSON] були складні відносини з дружиною, вони часто сварились, [PERSON] часто просив відгули з роботи, забрати сина, цікавився його життям та хвилювався. 30.10.2021 [PERSON] сказала [PERSON] , що [PERSON] не його син, він телефоном спілкувався з цим чоловіком, який повідомив, що має намір оспорювати батьківство, у зв`язку з тяжким психологічним станом [PERSON] отримав травму. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її син. Щодо спільного життя [PERSON] та [PERSON] повідомила, що свідок допомагала молодій родині, [PERSON] часто був у них в м.Мерефа, займалась з ним раннім розвитком, в садочок водив [PERSON] . На даний час [PERSON] заблокувала всі телефони родичів у дитини і перешкоджає у спілкуванні. В січні 2023 року їй подзвонила [PERSON] і сказала, що [PERSON] не їх онук і вони його більше не побачать. Щодо травми [PERSON] пояснила, що у жовтні 2021 року вона з чоловіком лежали у лікарні з ковідною пневмонією, приїхав син, сказав, що йому дзвонив грузин - [PERSON] і сказав, що [PERSON] не дитина відповідача. [PERSON] ніколи не намагався встановити контакт з дитиною . Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.09.2015. Відповідно до звіту про встановлення батьківства ДНК виданого ТОВ «Медікал Геномікс Україна» від 23 березня 2023 року, вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , складає не менше 99,99%. У вказаному звіті зазначається про лише інформаційне використання. На думку суду, відомості щодо отриманої травми [PERSON] не стосуються предмету доказування у даній справі, а тому є недоцільним надання оцінки медичній документації щодо обставин травми, отриманої відповідачем. Згідно з копією акту обстеження умов проживання, складеного 25.01.2023 комісією з профілактичної роботи ССДС ММР за адресою проживання [PERSON] , у дитини є окрема кімната, яка оснащена меблями, іграшки за віком, стосунки у родини доброзичливі, члени родини не заперечують щодо проживання дитини. Відповідно до листа Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №95 ім.299 Харківської стрілецької дивізії ХМР Харківської області від 07.02.2023 вих.№02-12/23, [PERSON] є учнем 2-в класу, у вихованні дитини приймають участь обидва батьки [PERSON] та [PERSON] , цікавляться успіхами дитини. [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовною заявою до [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі позивача у її вихованні, провадження у справі відкрито 31.01.2023. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно\~ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до\~ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.\~213,\~215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм\~СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2\~ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed