Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 20.10.1994 року по 08.01.2023 рік. Мотивує свою заяву тим, що з 20 жовтня 1994 року по 08 січня 2023 рік вона постійно проживала в [ADDRESS] з [PERSON] , який помер [INFO] . Заявниця похоронила [PERSON] , останній одружений не був, дітей не мав. Вони вели спільне господарство та побут, спільно несли всі витрати на утримання будинку та сплачували комунальні послуги, спільно обробляли земельну ділянку. Вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка під ним належали їм на праві власності. Заявниця була зареєстрована за адресою місця проживання [PERSON] з 10 травня 2018 року. По смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшли частка у житловому будинку та земельна ділянка під ним. Інші спадкоємці крім заявниці на даний час відсутні. Враховуючи вищенаведене, просить подану заяву задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20.06.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 03.08.2023р. витребувано в Горохівській державній нотаріальній конторі Волинської області інформаційну довідку зі спадкового реєстру щодо [PERSON] та матеріали спадкової справи після смерті останнього. Заявниця [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, у заяві від 22.06.2023 за №1428/03-38/2-23 міський голова просив справу розглядати без участі представника ради, не заперечує щодо задоволення заяви у даній справі. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.01.2023 р. Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 12). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності №109892628 від 04.01.2018, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належала 1/2 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності №109892205 від 04.01.2018, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності №217313189 від 22.07.2020, [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/1 частка земельної ділянки площею 0,0635 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності №217312713 від 22.07.2020, [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/1 частка земельної ділянки площею 0,0635 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.10). Спадкодавець [PERSON] до дня своє смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрована заявник [PERSON] з 10.05.2018 р. Дані обставини стверджуються копією будинкової книги та довідкою №130 про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.02.2023 р. (а.с.6-9, 15). Згідно довідки Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 06.02.2023 р.№44, [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , до дня своєї смерті - [INFO] . З ним до дня його смерті була зареєстрована і проживала [PERSON] , співмешканка (дата реєстрації [INFO] ) (а.с.16). [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , отримує пенсію за віком. За даною адресою був зареєстрований та проживав чоловік заявниці [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . До дня смерті чоловіка проживали разом та вели спільне господарство. [PERSON] проживає на даний час одна, сім`я перебувала в цивільному шлюбі. Вищевказані обставини стверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №40 від 03.03.2023 р. (а.с.18-19). З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Галини Степанівни. Остання у роз`ясненнях від 07.02.2023 р. за вих.64/01-16 рекомендувала [PERSON] для встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини звернутись з відповідною заявою до суду (а.с.14). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 15.08.2023 р. №01-09/451 вбачається, що спадкова справа після померлого [PERSON] не заведена, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Отже, за вказаних обставин, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , а тому звернулась до суду з даною заявою. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно з ст. 1217, ч.2 ст.1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено такі обов`язкові ознаки члена сім`ї, як ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за ст. 8 СКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Отже, факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останнього, знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи. Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та показами свідків. Так, свідок [PERSON] , сусідка [PERSON] , показала, що була знайома з померлим з дитинства. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1991 року до дня смерті [PERSON] . З 1994 року почали проживати у батьків померлого у будинку [ADDRESS] . Проживали як одна сім`я, вели спільне господарство: робили ремонт у будинку, обробляли город. [PERSON] одружений не був, дітей у нього не було. Свідок [PERSON] , двоюрідний брат [PERSON] , показав, що заявниця та померлий [PERSON] проживали разом з 1991 року по день смерті останнього. За час спільного проживання вели спільне господарство, були однією сім`єю. З 1994 року проживали за адресою: [ADDRESS] . Об`єктивних підстав ставити під сумнів покази даних свідків у суду не має. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] і не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виснує про наявність у [PERSON] та [PERSON] відносин, що за своєю суттю відповідають відносинам сім`ї, а тому, заяву необхідно задовольнити. Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved