Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

[PERSON] звернвся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає зменшити розмір аліментів, які були стягнуті судовим наказом Комсомольського міського суду Полтавської області у справі №534/1024/18 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частина заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, шляхом стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 07.08.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області у справі №1534/1024/18 за заявою [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини видано судовий наказ, відповідно до якого наказано: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмiрi 1/4 частини. Після видання судом вище зазначеного судового наказу про стягнення аліментів, його матеріальне становище змінилось (погіршилось), а саме на його утриманні з`явилась дружина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на теперішній час на його утриманні перебуває не лише син [PERSON] , а ще й дружина та двоє неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 23.05.2023 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 15.06.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бурлак М.В. подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила що підстави якими позивач вважає за можливе зменшити розмір аліментів, є необґрунтованим, а обставини такими, що не підтверджені належними доказами. Та прохала відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, та прохали відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суд находить позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 07.08.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 06.08.2018 до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.2013 [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно матеріалів справи [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до матеріалів справи дружина позивача [PERSON] в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З письмових пояснень позивача вбачається, що у зв`язку з одруженням та народженням двох дітей він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилися дві доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним, сімейним становищем та через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі, який встановлений рішенням суду, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний стан змінився настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання сина [PERSON] на користь відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed