Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

ТОВ "Фінфорс" 22 грудня 2021 року звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02 квітня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "СС Лоун" укладено електронний кредитний договір "1324856-А" та відповідачу надано кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку у загальному розмірі 4000,00 грн. на строк з 02 квітня 2021 року по 01 травня 2021 року включно за акційною процентною ставкою 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У встановлені терміни відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконав, проте між ТОВ "СС Лоун" та відповідачем укладено кілька додаткових угод з продовженням строку користування кредитними коштами та збільшено процентну ставку з 02 травня 2021 року по 06 червня 2021 року до 1,99% за кожен день користування, реальна процентна ставка за кредитом становить 397,85%. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 06 червня 2021 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 11156,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн., нараховані відсотки - 7156,00 грн.. 14 липня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "Фінфорс" укладено договір факторингу № 40071779-111, за умовами якого ТОВ "СС Лоун" відступило ТОВ "Фінфорс" права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором "1324856 -А" від 02 квітня 2021 року у розмірі 11156,00 грн.. Про відступлення ТОВ "ФІНФОРС" права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "СС Лоун" повідомило позичальника шляхом направлення 14 липня 2021 року електронного листа на його електронну адресу. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за кредитним договором перед ТОВ "Фінфорс" не погашена, тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним електронним кредитним договором "1324856-А" від 02 квітня 2021 року, яка складає 11156,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн., нараховані відсотки - 7156,00 грн., та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи судом встановлено, що 02 квітня 2021 року ТОВ "СС Лоун" та відповідач [PERSON] уклали електронний кредитний договір "1324856-А" (а.с.54-63) за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "СС Лоун" з використанням наданого позичальнику шляхом надіслання йому одноразового ідентифікатора та на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "СС Лоун", затверджених наказом ТОВ "СС Лоун" № 1902-1 від 19 лютого 2021 року (а.с.29-37). Згідно з пунктами 2.6.1 та 2.6.2 Договору, первісний кредитор надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн. на строк з 02 квітня 2021 року по 01 травня 2021 року включно (а.с.55). Відповідно до пункту 2.6.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною ставкою 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.55). На підставі угоди про автопролонгацію від 02 квітня 2021 року (а.с.62 на зв.-а.с.63) у випадку застосування автопролонгації позичальник сплачує кредитору за користування кредитом в період автопролонгації проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Додатковими угодами до кредитного договору № 1 від 12 квітня 2021 року, №2 від 07 травня 2021 року та відповідними угодами про автопролонгацію, підписаного сторонами, у тому числі відповідачем - з використанням електронного підпису, строки повернення кредиту та строк дії договору неодноразово продовжувались, останній раз - до 26 червня 2021 року включно, та встановлено стандартну процентну ставку 1.99% за кожен день користування кредитом і підвищену процентну ставку в розмірі 2.99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом в період автопролонгації (а.с.64-68). Факт перерахування відповідачу коштів за кредитним договором в розмірі 4000,00 грн. підтверджується карткою рахунку 376 за 02 квітня 2021 року - 14 липня 2021 року та витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ "ФК «Контрактовий Дім" (а.с.70, 71), з яким ТОВ "СС Лоун" укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів №1009/20-1 від 10 вересня 2020 року (а.с.72-75). З повідомлення ТОВ "ФК «Контрактовий Дім" убачається, що 02 квітня 2021 року проведено верифікацію карти та успішна виплата грошових коштів. У графі дані про транзакцію вказано номер картки (а.с.76). 14 липня 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ "Фінфорс" укладено договір Факторингу №40071779-111, за умовами якого ТОВ «СС Лоун» відступило позивачу заборгованість та право вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафу, пені та інших платежів до боржників, згідно з додатками (а.с.77-83). Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин може бути підписаний сторонами шляхом використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладення сторонами кредитного договору у електронній формі відповідає вимогам діючого законодавства. Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту та відсотків матеріали справи не містять. Підпис відповідача під договором свідчить про ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Первісний кредитор належно виконав умови кредитного договору, надавши відповідачеві кредитні кошти; у свою чергу відповідач не виконав свої зобов"язання за вказаним договором, у результаті чого виникла заборгоргованість, яка, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 11156,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн., нараховані відсотки - 7156,00 грн. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано, а тому суд приймає надані позивачем розрахунки, виходячи з вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, за якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договоруфакторингу, за яким відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу № 40071779-111, укладеного 14 липня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "Фінфорс" (а.с.77-83), позивач зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "СС Лоун", а ТОВ "СС Лоун" зобов`язалося відступити ТОВ "Фінфорс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за яким настав, до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "СС Лоун", у тому числі відповідно до витягу з реєстру прав грошових вимог від 14 липня 2021 року, який є додатком № 1 до договору факторингу, - право вимоги за кредитним договором № 1324856-А від 02 квітня 2021 року на загальну суму 11156,00 грн. (а.с.84). Згідно із статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідача повідомлено про перехід до позивача права вимоги шляхом направлення ТОВ "СС Лоун" на електронну адресу відповідача електронного листа від 14 липня 2021 року (а.с.85). Таким чином, ТОВ "Фінфорс" має право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № 40071779-111. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду письмові докази: договір про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Шкребтієнко О.І. (а.с.87-88), додаток до договору про надання правової допомоги від 01 березня 2021 року з переліком послуг, які надаються адвокатом (а.с.89), ордер адвоката серії АА №1164873 від 01 березня 2021 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1703 від 05 липня 2001 року (а.с.90, 91), платіжне доручення № 1779 від 07 грудня 2021 року про оплату професійної правової допомоги у розмірі 5500,00 грн. (а.с.12). Зазначеного, на думку суду, достатньо для висновку про надання адвокатом Шкребтієнко О.І. правової допомоги позивачу у справі, що розглядається, та її оплати у зазначеній позивачем сумі, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved