Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , що народилася в м. Харкові, має німецьке походження та за національністю є німкенею. В обґрунтування заяви зазначила, що вона народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (уроджена Коробкова). Її матір народилась у м. Харкові [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . В подальшому, у зв`язку з одруженням, змінила прізвище на [PERSON] . Рідна баба заявниці [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є німкенею. Також рідний дядько заявниці [PERSON] є німцем та громадянином Німеччини. Крім того щодо матері заявниці ухвалено рішення суду, в якому встановлено факт того, що [PERSON] є німкенею. Заявниця зазначає, що також є «німкенею» за походженням, дотримується національних німецьких традицій, підтримує відносини із родичами німцями за національністю. Враховуючи відсутність правового механізму визначення належності особи до певної етнічної спільноти, зміни до актового запису внесено не було, рекомендовано звернутись з цього питання до суду. Заінтересована особа надала письмові пояснення щодо заяви, в яких проти вимог заяви заперечень не мала, однак зазначила, що встановлення факту у даній справі не тягне за собою внесення змін до актового запису цивільного стану. Заявниця в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заяви з огляду на таке. Відповідно до ч. 3 ст.\~294\~ЦПК\~України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Судом встановлено обставини, що [INFO] у м. Харкові народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 09.02.2019 року. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з укладенням шлюбу 24.11.2017 заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб від 24.11.2017, актовий запис № 5044. Матір заявниці [PERSON] народилася у місті Харкові [INFO] , її батьками, тобто дідом і бабою заявниці, є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 2018 року. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00021806884 від 03 січня 2019 року батько [PERSON] - [PERSON] за національністю є росіянином, а мати [PERSON] німкенею. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00029021376 від 23 грудня 2020 року,10 червня 1989 року [PERSON] у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №711, у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». Матір [PERSON] , тобто рідна баба заявниці, - [PERSON] [INFO] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією довідки про зміну прізвища №16/682, виданою 02 квітня 2019 року відділом РАГС Швайнфурт Згідно з посвідченням [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Федеративної Республіки Німеччини. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2021 року, яке набрало законної сили 01.07.2021, встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] у в місті Харкові, Україна, має німецьке походження та за національністю є німкенею Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно пункту 3 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються краї корінних народів і національних меншин. Відповідно до статті 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Окрім того, відповідно до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Нормами статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно із положеннями статей 269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом. Відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на індивідуальність; фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. 26 червня 1992 року Верховною Радою України було затверджено Постанову «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» № 2503-ХІІ, де не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. За викладених обставин, на даний час нормативно-правовими актами України не передбачена можливість визначення національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу. Згідно із положеннями статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до положень частини 2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому поряду можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, шо мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, шо має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Також пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Так, встановлення факту належності [PERSON] до національності «німкеня» необхідно їй для підтвердження німецького походження, та можливості отримання в подальшому німецького громадянства. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, приймаючи до уваги той факт, що [PERSON] усвідомлює себе етнічною німкенею, враховуючи встановлені факти німецького походження її матері, а також те, що національність особи визначається відповідно до національності одного з батьків, оскільки встановлення факту належності заявника до національності «німкеня» має юридичне значення, так як заявник довела даний факт і діючим законодавством не визначено іншого порядку його встановлення, суд дійшов до висновку, що вимоги заявника законні та обґрунтовані у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК\~України не відшкодовуються.

Outcome: partial