Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 1999 року до часу відкриття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що 24.12.1960 року позивачка одружилась з [PERSON] , від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . У 1993 році шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано, однак вони продовжили проживали однією сім`єю та вести спільне господарство без повторної офіційної реєстрації шлюбу. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті [INFO] приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №110/2020 відносно майна померлого [PERSON] на підставі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. 24.12.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте її було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину є неможливим та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 59). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про визнання позову, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 58). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Крім визнання відповідачем позову встановлено, що 20 грудня 1980 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Палацом урочистих подій м.Одеса зроблено запис №2826 (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження Суворовським відділом РАГС м.Одеса зроблено запис №561. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У 1993 році шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано, однак вони продовжили проживали однією сім`єю та вести спільне господарство без повторної офіційної реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, про що 21.07.2020 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис №832 (а.с.15). 24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Іриною Володимирівною була відкрита спадкова справа №110/2020 щодо померлого [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.47, 50). Відповідно до відомостей наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради №П1-27667-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, за адресою [ADDRESS] , станом на 21.07.2020 рік зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.54). Відповідно до акту, складеного сусідами позивачки, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та померлий [PERSON] з квітня 1999 року по день смерті останнього спільно проживали та вели домашнє господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В силу ст. 1264 ЦК України факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців. Згідно з ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема: вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved