Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-18 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 182 593,23 грн заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06 жовтня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] підписав заяву № б/н від 06 жовтня 2017 року з метою отримання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому відповідач підписавши паспорт споживчого кредиту від 02 квітня 2019 року отримав картку з кредитним лімітом до 200\~000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 22 травня 2023 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 182\~593,23 грн. Ухвалою від 19 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 серпня 2023 року. Ухвалою від 11 серпня 2023 року розгляд справи відкладено на 19 вересня 2023 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначено, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, у визначеному ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. 06 жовтня 2017 року відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Тип кредитної картки та бажаний кредитний ліміт у анкеті-заяві не зазначений. Згідно довідки, наданої позивачем, відповідачу було надано кредитну картку: № [NUMBER] (дата відкриття 20 липня 2010 року, термін дії 03/14); № [NUMBER] (дата відкриття 11 квітня 2013 року, термін дії 04/16), № [NUMBER] (дата відкриття 26 листопада 2014 року, термін дії 11/18), № [NUMBER] (дата відкриття 02 квітня 2019 року, термін дії 03/22), № [NUMBER] (дата відкриття 12 грудня 2018 року, термін дії 11/22), № [NUMBER] (дата відкриття 03 березня 2020 року, термін дії 01/23). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, протягом дії кредитного договору розмір кредитного ліміту [PERSON] змінювався: 21 березня 2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн; 02 квітня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 27\~000,00 грн; 02 квітня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 15 500,00 грн; 23 квітня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 85\~000,00 грн; 12 червня 2019 року кредитний ліміт збільшено до 200\~000,00 грн; 01 квітня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Надана позивачем банківська виписка за договором № б/н за період 20 липня 2010 року - 24 травня 2023 року підтверджує, що відповідач користувався наданими йому картками. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 жовтня 2017 року станом на 22 травня 2023 року заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту становить182\~593,23 грн. Відповідно до ст.628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частини 1та 2 ст.207 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). У ч.1 ст.1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором та доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором. З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] 182\~593,23 грн заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~738,90 грн.

Outcome: approved