Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Слободянін М.В. звернулась в суд із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.10.2014 розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з часу народження дитини сімейні стосунки між нею та відповідачем постійно погіршувались, у зв`язку із чим останній пішов із сім`ї коли дитині майже виповнилось чотири роки. Починаючи з жовтня 2014 року дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вона особисто займається дитиною без участі відповідача [PERSON] , зокрема водить до школи, дитячої поліклініки, співпрацює з вчителями, своєчасно реагує на пропозиції вчителів, відвідує батьківські збори, здійснює плату за харчування дитини та розвиваючі гуртки, бере активну участь у розвитку та вихованні дитини. В той час як відповідач взагалі не проявляє інтересу до дитини, життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток та взагалі не спілкується з ним та останній раз бачив сина більше 9 років тому, тим самим фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зауважує, що працевлаштована та матеріальне забезпечення сина організовує за рахунок власної заробітної плати та за рахунок заробітної плати її чоловіка. Окрім цього, має на праві спільної часткової приватної власності трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , у якій вона проживає разом з сином та своїм чоловіком [PERSON] з яким вона одружилась 19.09.2015. Станом на сьогоднішній день, її син проживає у повноцінній сім`ї та має гарні стосунки з вітчимом, який фактично замінює йому батька. На підставі вищевикладене позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 11.07.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Слободяніна М.В. про зміну предмету позову. Постановлено з урахуванням заяви про зміну предмету позову вважати позовними вимогами, заявленими у даній цивільній справі, такі вимоги: позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. 01.08.2023 судом зареєстровано висновок органу опіки та піклування - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві від 28.07.2023 № 101-6392/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 07.08.2023 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Слободянін М.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його останнім відомим місцем проживання повістки про виклик до суду та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.10.2014 розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 30.10.2014. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13.11.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Центральним відділом державно реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві 19.09.2015, [PERSON] 19.09.2015 зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] ». У даному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 21.12.2017. Відповідно до довідки №180/02-03 від 23.06.2023 та характеристики № 96/02-02 від 23.06.2023 виданих Середнім загальноосвітнім закладом «Слов`янська гімназія» Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] навчається у 8-Є класі Слов`янської гімназії м. Києва. [PERSON] навчається у Слов?янській гімназії з 5 класу. У табелі учня за 7 клас переважають оцінки достатнього рівня. На перервах і в класному колективі [PERSON] поводить себе стримано та спокійно, дружелюбно, доброзичливо, має друзів, комунікабельний. Характеру юнака притаманні такі риси як доброта, відвертість, щирість, має добре почуття гумору. При спілкуванні зі старшими тактовний, ввічливий. Доручення виконує сумлінно, приймає участь у позакласних заходах, житті класу та гімназії. На зауваження, чи критику реагує адекватно, намагається усунути недоліки. Мама приділяє належну увагу навчанню та поведінці сина, систематично спілкується з класним керівником. Тато [PERSON] до школи не приходив, контакту з учителями та класним керівником не має. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги N°2» Дарницького району м. Києва №654 від 22.06.2023, за інформацією, яка міститься в Електронній системі охорони здоров`я, [PERSON] , [INFO] має укладену декларацію з лікарем Центру [PERSON] з 30.06.2020. З пояснень, взятих у лікаря, стало відомо, що за період спостереження в Центрі дитина завжди відвідує лікарів у супроводі матері, яка дбає про стан здоров`я дитини. Всі рекомендації лікарів виконуються сумлінно, профілактичні огляди проходить вчасно. Дитина завжди доглянута. На диспансерному обліку не перебуває. Станом на 19.06.2023 здоровий. За період спостереження батько із запитом про стан дитини до Центру не звертався. [PERSON] , [INFO] навчається у Центрі іноземних мов ExtraEducation з 16.01.2023 по теперішній час 21.06.2023, що підтверджується довідкою від 21.06.2023 виданою директором Центру іноземних мов ExtraEducation ФОП [PERSON] . Як вбачається з довідки виданої керівником Open Art Studio, [PERSON] відвідує Open Art Studio по напрямку Брейк-данс з 2019 року до теперішнього часу. Вартість абонемента на місяць становить 1450 грн. 29.04.2021 приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1686 заяву згідно якої [PERSON] , дав свою згоду на тимчасові поїздки за кордон до Республіки Польща та інших країн Шенгенської угоди, Арабської Республіки Єгипет, Турецької Республіки, Республіки Болгарія, Румунії, Республіки Молдови, включаючи транзитні країни, на строк з 01.05.2021 по 01.05.2022, його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у супроводі його матері [PERSON] , [INFO] та/або [PERSON] , [INFO] та/або [PERSON] , [INFO] , та/або [PERSON] , [INFO] , які несуть відповідальність за життя та здоров`я його дитини під час перебування у вищевказаній країні та зобов`язуються повернути його сина на Україну по закінченню терміну поїздки. Відповідно до характеристики виданої 17.01.2023 ПП «Медична косметологія «Анкор», [PERSON] , 1984 року народження, працює в ПП «Медична косметологія «Анкор» на посаді адміністратора з 01.12.2008 і по теперішній час. [PERSON] зарекомендувала себе як привітний і сумлінний працівник, вміє організувати робочий процес і контролювати якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк. У непередбачених ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Має великий досвід роботи з клієнтами. Має такі важливі для працівника риси як пунктуальність і можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини, користується повагою і авторитетом у керівництва. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 30.10.2006 Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження від 30.10.2006 № 43735, квартира за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Органом опіки і піклування суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] №101-6392/02 від 28.07.2023. Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві від 28.07.2023 № 101-6392/02 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] №101-6392/02 від 28.07.2023, орган опіки та піклування Дарницького району міста Києва з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] . З висновку вбачається, що зі слів матері дитини [PERSON] , з причини систематичної агресивної поведінки батька дитини та його алкогольної залежності, спільне проживання між нею та [PERSON] було припинено. З того часу батько дитини не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. На сьогодні [PERSON] жодним чином не піклується про дитину, не цікавиться станом її здоров`я та навчанням, востаннє бачив сина у 2013 році. На сьогодні [PERSON] разом з матір`ю, її чоловіком та молодшою сестрою проживає за адресою: [ADDRESS] . При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для неї створені належні умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку. Питання щодо надання до суду висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації 13.07.2023. На засіданні комісії були присутні мати дитини [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , який пояснив, що не пам`ятає батька, не спілкується з ним, та не заперечував, щоб його позбавили батьківських прав. Беручи до уваги вищезазначене, рекомендації комісії (протокол від 13.07.2023 № 13), з урахуванням думки дитини, можна зробити висновок, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя,поважати дитину. Згідно частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Крім того, частиною другою статті 158 Сімейного кодексу України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини. Встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Суд вважає, що позивач належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не приймає участі в навчально-виховному процесі. За таких підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17. Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини. Окрім цього, стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Частина 3 ст. 166 СК України визначає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] , при цьому відповідач [PERSON] участь його утриманні не приймає, суд вважає, що з [PERSON] мають стягуватись аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ч.2 ст. 182 СК України). У відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом зауважує, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, а також забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved