Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до [PERSON] , згідно якого просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу, виданого 17 лютого 2023 року Кременецьким районним судом Тернопільської області у справі № 601/2478/22 з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця. В обґрунтування позовних вимог вказував, що після ухвалення судом судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, у позивача відбулися суттєві зміни його стану здоров`я. Він є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, за станом здоров`я не має змоги працювати та очікує проведення оперативного втручання. У 2022 році в Польщі позивач переніс операцію ендопротезування на правому кульшовому суглобі та потребує ендопротезування лівого кульшового суглоба. Єдиним доходом [PERSON] є пенсія по інвалідності у розмірі 8676.74 гривні. Також позивач зазначив, що у нього відсутнє у власності чи користуванні будь-яке нерухоме майно та жодного транспортного засобу чи іншого цінного рухомого майна. Позивач просить задовольнити його вимоги та встановити розмір аліментів у розмірі 1/ 6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, оскільки його майновий стан змінився. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Сідорова І.А. не з`явилися, однак від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовільнити. 16 травня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Бондарчук В.Ю. в судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Додатково подали до суду додаткові пояснення по справі, згідно яких відповідачка позовні вимоги не визнає зазначивши наступне. Статус особи з інвалідністю позивач отримав ще 16.02.2022 - задовго до виникнення спору щодо утримання спільного сина. Оперативне втручання на правому стегні відбулося також задовго до цього - в серпні 2022 року, тоді як із заявою про видачу судового наказу відповідачка звернулася 28.12.2022. Також, позивач зазначає, що у нього відсутня можливість працювати, проте як вбачається із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12АА1 № 238978 від 15.02.2023 єдиним зауваженням у п.12 «Висновок про умови та характер праці» вказується: «Протипоказані навантаження на ноги», що не може свідчити, що позивач взагалі втратив здатність до праці і не може влаштуватися на роботу. ІІ група інвалідності є робочою групою, а тому відсутні підстави вважати, що інші причини, які перешкоджають позивачу працевлаштуватися мають впливати на прийняття рішення судом, оскільки маючи на утриманні неповнолітнього сина, будучи особою працездатного віку, позивач має можливість додатково отримувати дохід, крім отримання вказаної ним пенсії, та забезпечувати свого неповнолітнього сина. Окрім того, при поданні позову позивач не доводить його надмірні витрати на лікування, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що могли б свідчити про те, що позивач таким лікуванням поставлений у скрутне матеріальне становище та несе такі витрати систематично, місцем для лікування позивач обрав закордонну клініку, а не заклад охорони здоров`я в Україні, що свідчить про те, що він в змозі оплатити таке лікування. Просять в позові відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Ухвалою суду від 28 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 31. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . На підставі судового наказу, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області від 17 лютого 2023 року, на утримання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. 03.03.2023 старшим державним виконавцем Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кулиною Г.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER], на підставі судового наказу № 601/2478/22, виданого 24.02.2023 Кременецьким районним судом Тернопільської області. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 238978, [PERSON] , [INFO] , має другу групу інвалідності загального захворювання. В пункті 12 «Висновок про умови та характер праці» зазначено «протипоказані навантаження на ноги». Згідно копії довідки, виданої ГУ ПФУ в Тернопільській області - відділом обслуговування громадян № 6 управління обслуговування громадян, [PERSON] , [INFO] , являється інвалідом другої групи загального захворювання з 16.02.2022 по 29.02.2024 та отримує пенсію в розмірі 8 676.74 гривень. Згідно медичної документації наданої позивачем, у діагностичному центрі м. Грац, Австрія було обстежено [PERSON] , [INFO] , та встановлено діагноз: стан після тотального ендопротезування кульшового суглоба, здійсненого 5 місяців тому, персистуючий біль, раніше встановлений на тлі асептичного некрозу зліва, запланована операція. Крім того, позивачем надана медична документація ТОВ «ЕУверсіті» м.Слубіце, Польща, згідно якої було обстежено [PERSON] , [INFO] , та встановлено діагноз: аваскулярний некроз головок стегнових кісток. В даній медичній клініці [PERSON] було проведено оперативне втручання. Також, згідно консультативного висновку спеціаліста від 07.02.2023, наданого КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, [PERSON] , [INFO] , лікарем ортопедом був встановлений діагноз: тотальний ендопротез та надана рекомендація: ендопротезування лівого кульшового суглоба. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.05.2023 № 330953941, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо [PERSON] , [INFO] ,- відсутні. Згідно копії виписного епікризу від 03 липня 2023 року та довідки підтвердження про перебування в лікарні, 29.06.2023 [PERSON] проведено операцію: імплантацію тотального ендопротеза тазостегнового суглоба зліва в Штирійській лікарні Університету м. Грац, Австрія. З 28.06.2023 по 03.07.2023 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в даному медичному закладі. У відповідності до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Частиною 7 статті 170 ЦКП УКраїни передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Суд приймає до уваги аргумент про наявність у позивача другої групи інвалідності та його стан здоров`я, як на підставу для зменшення розміру аліментів, оскільки даний факт мав місце як до винесення судом судового наказу від 17 лютого 2023 року так і на даний час. Дані обставини не враховувалися при визначені розміру аліментів при винесенні судового наказу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Беручи до уваги надані позивачем докази, а також незадовільний стан здоров`я самого позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Однак, суд вважає, що вимога про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину є необґрунтованою та непідтвердженою доданими позивачем матеріалами справи та не буде відповідати інтересам дитини, а тому, на думку суду є можливим зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1\\5 частини всіх видів заробітку (доходу), що не суперечить нормам матеріального права. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд звертає увагу, що у кожній зі сторін по справі залишається до повноліття дитини право на звернення до суду в порядку ч.1 ст.192 СК України на зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial