Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

23 грудня 2021 року позивач звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила про те, що у листопаді 2021 року за місцем роботи позивача їй було повідомлено про відкриття щодо неї виконавчого провадження № 67048745 та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Отримавши копію постанови від 28 жовтня 2021 року позивач дізналася про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 22 червня 2021 року № 205861 за заявою ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідач про намір звернутися з заявою про вчинення виконавчого напису позивача не повідомляв, вимоги про сплату заборгованості не надсилав. До суми, яка стягується відповідачем включено не лише тіло кредиту, а і відсотки за його користування та комісію банку, з якими позивач не погоджується та вважає їх нарахованими помилково. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений приватним нотаріусом із порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 у чинній редакції, а тому просить позов задовольнити. Крім того, зазначає, що виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, яка не є безспірною. Більш того, позивачем понесено витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24 грудня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 28 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Витребувано докази у справі від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є. М. у виді засвідчених належним чином документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Ухвала суду в частині витребування доказів не виконана, докази не надані. 03 лютого 2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову, вказуючи на безспірність заборгованості, з урахуванням встановленого законодавством порядку обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, дотримання строку звернення з заявою про видачу виконавчого напису, право стягувача на обрання способу захисту порушеного права у випадку невиконання боржником зобов`язання у виді звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Послався на дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, встановленої законом. Подав клопотання про поновлення строку на подання відзиву, обґрунтоване наявністю карантину. З урахуванням положень п.3 Розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, суд визнає обставини, покладені в обґрунтування клопотання поважними та вважає за необхідне продовжити процесуальний строк, встановлений нормами цього Кодексу. Також, 03 лютого 2022 року представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, вказуючи на середню заробітну плату в регіоні, незначну складність справи, обсяг виконаної представником роботи та вартість послуг на правову допомогу в регіоні. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою Новомосковського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 21\~червня 2023\~рокузобов`язано Київський міський нотаріальний архів надати Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області у строк до 12\~вересня 2023\~року належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису за № 205861 від 22 червня 2021 року, за яким стягнуто з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 33\~993,53 гривень. Ухвалу суду отримано адресатом 04 липня 2023 року та станом на день розгляду справи відповідь щодо неможливості виконання, документи витребувані судом до справи не надходили. В судовому засіданні 12 вересня 2023 року долучено докази, подані представником позивача до справи з огляду на поважні причини їх неподання при подачі позову. Позивач у судове засідання не з`явилася, 20 червня 2023 року представник позивача подав до суду заяву, у якій просив цивільну справу розглянути без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Про розгляд справи у відсутність сторони відповідача у відзиві не просив. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 22 червня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 205861, про звернення стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому ТОВ «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 21-12/20 від 21 грудня 2020 року, якому АТ «Альфа-Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2 від 21 грудня 2020 року, за Кредитним договором № 630604872HPLS від 22 березня 2017 року, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . Строк платежу за Кредитним договором № 630604872HPLS від 22 березня 2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», стягнути з [PERSON] за період з 21 грудня 2020 року по 17 травня 2021 року включно, суму у розмірі: 21 903,20 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 590,33 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить загальну суму 33 993,53 грн /а.с.102/. З даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що 05 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67048745. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 жовтня 2021 року вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження № 67048745, яке перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. вказано виконавчий напис № 205861 від 22 червня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 33 993,53 грн /а.с.17/. Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є. М. зупинена /а.с.15/. Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд виходить з такого. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України «Про нотаріат», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Оскільки відповідачем не доведено, що між ним та позивачем укладений кредитний договір і він був посвідчений нотаріально, і саме він, в подальшому, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Посилання відповідача, викладені у позові щодо безспірності заборгованості суд не приймає до уваги під час ухвалення рішення з огляду на визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662. Саме лише не оскарження відповідачем заборгованості, відсутність суперечностей на час звернення до нотаріуса за умови відсутності належних доказів повідомлення відповідачем та попередніми кредитодавцями позивача суд не приймає до уваги, як безпідставне. Також, у своїй позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, на підтвердження якої надано договір про надання правової допомоги від 19 листопада 2021 року /а.с.18/, розрахунки часу наданої правової допомоги у справі /а.с.19, 20/, квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 17 грудня 2021 року на суму 20 000 грн /а.с.21/. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, розмір яких вважає необґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial