Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

у листопаді 2022 року АТ «Райффайзен Банк» (надалі Банк) звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] (надалі - відповідач) укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3177/82/887283, за яким Банк зобов`язався надати відповідачеві кредитні кошти, в межах поточного ліміту, а саме: 50\~000 грн строком на 48 місяців, а відповідач зобов`язався повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві грошові кошти у вказаному розмірі. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим Банком на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Однак, вимога відповідачем не виконана, заборгованість не погашена. Станом на 23 серпня 2022 року заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором складає 76\~695,09 грн, як складається з: заборгованість за дозволеним овердрафтом 65\~754,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом 10\~941,09 грн. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року цивільну справу передано для розгляду за територіальною підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року залучено до участі у справі правонаступника АТ «Райффайзен Банк» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі - позивач). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вказав, що дійсно отримав кредит у АТ «Райффайзен Банк», неодноразово укладав інші кредитні договори з АТ «Райффайзен Банк» до отримання даного кредиту. Однак, у зв`язку з сімейними обставинами (народженням ще одної дитини, внаслідок якої став багатодітним батьком), воєнним станом в Україні повернути кошти за кредитним договором не має можливості, оскільки не має достатнього джерела доходів. Збирається повертати кошти, однак одноразово сплатити суму заборгованості не має можливості. Також відповідачем у судовому засіданні надано суду для огляду оригінал посвідчення від 29 березня 2022 року серія [NUMBER] про надання статусу батька багатодітної сім`ї. Суд, враховуючи заяву позивача про розгляд справи у відсутність представника, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 14 липня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Угоду № PDV2-2059288, за якою відповідач прийняв Публічну пропозицію АТ «Райффайзен банк Аваль» про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням Угоди сторони безумно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Згода, Тарифи, Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язку силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього Документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати його підсипання Сторонами /а.с.10/. В подальшому, 19 серпня 2020 року між АТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3177/82/887283, відповідно до якої Банк відкрив відповідачеві картковий рахунок на наступних умовах: тарифна модель Кредитна картка «100 днів», розмір поточного ліміту на дату початку кредитування 50\~000 грн, строк кредиту 48 місяців, процентна ставка становить 0,0001% /а.с.9/. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. До позовної заяви Банком надано виписку по рахунку [PERSON] , яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем /а.с.11-18/. З розрахунку заборгованості по картковому рахунку [PERSON] за кредитним договором від 19 серпня 2020 року № 010/3177/82/887283, вбачається, що заборгованість відповідача станом на 23 серпня 2022 року становить 76\~695,09 грн, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 65\~754,00 грн та заборгованості за недозволеним овердрафтом 10\~941,09 грн /а.с.6-7/. 25 серпня 2022 року АТ «Райффайзен банк» направлено відповідачу вимоги № 114/5-К-251126 та № 114/5-К-251127 про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором /а.с.19, 20/. Однак вимоги відповідачем не виконані. Отже, встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору. Вирішуючи спір, суд ураховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначалося вище, ухвалою суду від 27 червня 2023 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у зв`язку з укладенням 13 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Договору відступлення права вимоги № 114/2-58, за яким відбулося відступлення прав вимог за кредитними договорами /а.с.67-68/. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору або позивачу. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, також ураховуючи визнання позову відповідачем, суд убачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за кредитним договором на користь правонаступника позивача у зазначеному вище розмірі. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про неможливість повернення ним грошових коштів у зв`язку з його статусом багатодітного батька, воєнним станом, оскільки вказане не є підставою, встановленою законом, для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Так, пунктом 18 Розділу Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України визначено те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку заборгованості, наданої банком не вбачається, що до складу заборгованості, нарахованої позивачем відповідачу входять неустойка (штраф, пеня) та інші платежі. За таких умов суд прийшов до переконання, що відповідач фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку в повному обсязі не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості, а тому позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved