Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

18.11.2022 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.2022 р., приблизно о 16 год. 45 хв., по вул.Білогірській, 18 в м.Тернопіль мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно полісу № ЕР.204840335, та транспортного засобу марки «Volvo C70», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є позивач. Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] , внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. В досудовому порядку позивач, як власник транспортного засобу марки «Volvo C70», д.н.з. [NUMBER] , у встановленому законом порядку звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, після чого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 68160,05 грн. (без врахування ПДВ) згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 12.09.2022 р. № 160_22_PZU, складеного ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» на замовлення страховика. Разом з тим, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок пошкодження в ДТП його транспортного засобу, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 250/08-22 від 30.08.2022 р., складеного на замовлення позивача, становить 102151,16 грн. (з врахуванням ПДВ) та 95383,20 грн. (без врахування ПДВ). Таким чином, не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, позивач вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на його користь підлягає стягненню недоплачена частина страхового відшкодування в сумі 30923,15 грн., а також з відповідача [PERSON] на його користь підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 94751,47 грн. Ухвалою від 24.05.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшов відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що останній проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив здійснювати розгляд за відсутності осіб, які не з`явились. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01.03.2022 р., приблизно о 16 год. 45 хв., по вул.Білогірській, 18 в м.Тернопіль мала місце ДТП за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Volvo C70», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27.09.2022 р. встановлено, що зазначена ДТП мала місце з вини водія транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказані обставини в силу положень ч.6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.204840335. Відповідно до вказаного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 130000,00 грн. на одного потерпілого. Перелічені вище обставини не заперечувались сторонами у справі. З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законом порядку звернувся до відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами. 16.09.2022 р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 68160,05 грн., розрахованого на підставі звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 12.09.2022 р. № 160_22_PZU, складеного на замовлення страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», про що зазначає даний відповідач у своєму відзиві на позов. З вказаного звіту вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням зносу КТЗ та ПДВ на запчастини та без врахування втрати товарного вигляду становить 72244,77 грн., яка після вирахування ПДВ складала 68160,05 грн., та була виплачена позивачу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страхувальника, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що для визначення завданої йому шкоди та у подальшому для розрахунку страхового відшкодування, він самостійно замовив оцінку завданого йому збитку у суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт». За результатами проведення оцінки транспортного засобу на замовлення позивача, було складено звіт № 250/08-22 від 30.08.2022 р. про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження його транспортного засобу становить 102151,16 грн., а без врахування ПДВ - 95383,20 грн. Крім того, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача складає 196902,63 грн. За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження та складання звіту позивач поніс витрати у розмірі 3700,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 98 від 30.08.2022 р. Саме з врахуванням відомостей, викладених у цьому висновку експерта, позивач виходить при визначенні вимог до обох відповідачів, оскільки вважає, що висновок спеціаліста, на підставі якого страховик виплатив йому страхове відшкодування не відповідає вимогам закону та є суперечливим. Вивчивши доданий відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відзив на позов та документи, що містяться в матеріалах справи, суд погоджується з твердженнями представника позивача, що вказаний звіт є суперечливим. А саме, як вбачається зі звіту № 160_22_PZU про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «Volvo C70», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , при узагальнені результатів оцінки курс долара США на дату оцінки КТЗ вказано 29,255 грн за 1 дол. США, при цьому згідно інформації із сайту НБУ курс долара США станом на 12.09.2022 р. складав 36,56 грн., на що звернув увагу представник позивача у своїх поясненнях в судовому засіданні. З врахуванням викладеного, суд критично оцінює письмовий доказ наданий відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а саме звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 12.09.2022 р. № 160_22_PZU, складений на замовлення страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки він містить суперечності у розрахунках при визначенні, як матеріального збитку завданого позивачу, так і при вирахуванні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача. Разом з тим суд приймає як належний та допустимий доказ звіт № 250/08-22 від 30.08.2022р. про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, доданий до позову стороною позивача, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження його транспортного засобу становить 102151,16 грн., а без врахування ПДВ - 95383,20 грн, вартість відновлювального ремонту складає 196902,63 грн., оскільки будь-яких порушень при його складанні, чи суперечностей в розрахунках судом не встановлено. За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», після чого, позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до вказаного страховика, який свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування фактично виконав частково, зокрема сплатив тільки 71972,79 грн. (68160,05 грн + 3812,74 грн), суд вважає, що з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає стягненню на користь позивача недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 23410,41 грн. (95383,20 грн. - 71972,79 грн.). Разом з тим, статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З врахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, положень п.32.7 ст. 37 Закону, за яким страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, а також ст.ст. 34, 35, 36 цього Закону вбачається, що розмір матеріального збитку, який має виплатити страховик, як страхове відшкодування, розраховується на підставі звіту (висновку) спеціаліста з певними обмеженнями встановленими спеціальним законом, а решту коштів пов`язаних з відшкодуванням збитків на ремонт транспортного засобу має відшкодувати винна в ДТП особа. Даний висновок зроблений на підставі практики Верховного Суду, на яку в тому числі посилається сторона позивача в своєму позові. Отже, враховуючи, що суд стягнув зі страховика недоплачене страхове відшкодування, визначене відповідно до вимог закону, яке разом з виплаченою сумою становить 95383,20 грн., а відповідно до звіту № 250/08-22 від 30.08.2022 р., який судом враховано, як належний доказ, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача складає 196902,63 грн., суд вважає, що з відповідача [PERSON] , як винуватця завдання шкоди, підлягає до стягнення різниця між вказаною сумою і сумою страхового відшкодування, що становить 94751,47 грн. (196902,63 грн. - 102151,16 грн.), що складається з сум, які не підлягають виплаті страховиком відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не є прямими збитками. Також, оскільки позивач поніс витрати на проведення автотоварознавчого дослідження та складання звіту № 250/08-22 від 30.08.2022 р., про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, який був прийнятий судом як належний та допустимий доказ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів 3700,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - 825,84 грн., з [PERSON] - 2874,16 грн. Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» - 280,51 грн., з [PERSON] - 976,24 грн. Отже, всього з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] підлягає стягненню 24516,76 грн., з яких: 23410,41 грн. - страхове відшкодування; 825,84 грн. - витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди; 280,51 грн. - витрати по сплаті судового збору, а з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 98601,87 грн., з яких: 94751,47 грн. - матеріальна шкода; 2874,16 грн. - витрати на проведення оцінки матеріальної шкоди; 976,24 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial