Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області 09 червня 2023 року пред`явила до [PERSON] позов про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 07.02.2023 затверджено угоду про визнання винуватості та визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень. Вказаним рішенням суду встановлено, що 28 вересня 2022 року близько 14 години, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а саме, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) та виданим уповноваженим органом, перебуваючи в лісовому масиві кварталу №74, виділу [ADDRESS] та відноситься до території Тернівського лісництва філії «Мокрянське ЛМГ» ДСГП «Ліси України», самовільно, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили, зрубав 5 сироростучих дерев породи «Бук», діаметрами на пнях наступних розмірів: 34 сантиметрів в кількості 1 штука; 46 сантиметрів в кількості 2 штуки; 50 сантиметрів в кількості 1 штука; 55 сантиметрів в кількості 1 штука, після чого, вивіз зрубану деревину за місцем свого проживання, у зв`язку з чим незаконно заволодів вказаною деревиною. Внаслідок вказаних незаконних дій [PERSON] державі, в особі філії «Мокрянське ЛМГ» ДСГП «Ліси України», заподіяно істотну майнову шкоду на загальну суму - 64 538,01 гривень (шістдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім гривень 01 копійка), що згідно примітки до ст. 246 КК України є істотною шкодою, які у двадцять і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Вищезазначений вирок суду ніким не оскаржений та набрав законної сили 09.03.2023 року. Сума заподіяної шкоди підтверджується висновком експерта № СЕ-19/107-22/10175-ЕК від 29.11.2022 та розрахунком збитків, проведеним державним лісогосподарським підприємством відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008. Вказана шкода [PERSON] в добровільному порядку на даний час не відшкодована. У відповідності до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.7 Лісового кодексу України ліси можуть перебувати, зокрема, в комунальній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Згідно проекту організації і розвитку лісового господарства філії «Мокрянське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» Державного агенства лісових ресурсів вбачається, що ліси у кварталі №74, виділу №10 Тернівського лісництва філії Мокрянське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» Державного агенства лісових ресурсів відносяться до населеного пункту села Вільхівці-Лази Вільховецької сільської ради Вільховецької ОТГ Тячівського району. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 712-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області», до переліку територіальних громад області віднесено Вільховецьку сільську раду, Вільховецьку об`єднану територіальну громаду до складу якої включено і село Вільхівці-Лази Тячівського району. Статтею 17 Лісового кодексу України встановлено, що спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства у постійне користування без встановлення строку надаються ліси на землях комунальної власності. Таким постійним лісокористувачем є філія «Мокрянське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Підпунктом 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Згідно ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до вимог п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. У відповідності до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 %, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 %, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70%. Таким чином, збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території с. Вільхівці-Лази, Вільховецької ОТГ, у відповідності зі ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Вільховецької сільської ради, на території якої вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» регламентовано, що особи, винні усамовільному спеціальному використанні природних ресурсів, несуть відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У статті 105 Лісового кодексу України вказано, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно ст.107 Лісового кодексу України та ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законом. Відповідно до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завданіним збитки. Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, оскільки незаконна порубка лісу була вчинена [PERSON] на території с. Вільхівці-Лази, Вільховецької сільської ради, Вільховецької ОТГ, Тячівського району в лісовому масиві кварталу 74, виділу №10 Тернівського лісництва філії «Мокрянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», шкода в розмірі 64538,01 грн. заподіяна незаконною порубкою лісу, підлягає стягненню на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету Вільховецької сільської ради. Під час судового розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 246 КК України прокурором цивільний позов не пред`являвся. Відповідно до вимог ст.128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках визначених законом є конституційною функцією прокуратури України та передбачена п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України. Крім того, відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Також, відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Водночас, ч.4 ст.56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Держава, за змістом частини 4 статті 13 Конституції України, прийняла на себе зобов`язання, через свої органи, забезпечити захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, встановивши рівність усіх суб'єкти власності перед законом. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади як і державні органи. Правовідносини, пов`язані з відшкодування шкоди, завданої місцевому бюджету, становлять суспільний інтерес, а відповідно невідшкодування такої - суспільному інтересу не відповідають. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого управління в межах Конституції і Законів України. Згідно ст.6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що її представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам. Частиною 1 статті 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. Недоотримання коштів місцевим бюджетом підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими згідно ст.142 Конституції України, в тому числі, є доходи і кошти місцевих бюджетів, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави, яка згідно ст.7 Конституції України гарантує місцеве самоврядування. Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: - якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; - у разі відсутності такого органу. Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно, що виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Водночас, у ході вивчення Тячівською окружною прокуратурою питання відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, встановлено, що Вільховецькою сільською радою за наявності відповідних прав та обов`язків, усвідомлюючи наявність відповідного порушення, не здійснюється захист порушених інтересів держави у даних правовідносинах. Належним та допустимим доказом цього є той факт, що листом Тячівської окружної прокуратури від 03.05.2023 Вільховецьку сільську раду повідомлено про наявність вказаних лісопорушень та завдану шкоду, однак, станом на момент пред`явлення позовної заяви Вільховецька сільська рада, маючи контролюючі повноваження відповідно до п.п.1 п.б ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», належних заходів із захисту порушених інтересів громади не здійснила. Згідно відповіді Вільховецької сільської ради остання просить Тячівську окружну прокуратуру звернутися з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Таким чином, вказане, у відповідності до ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», обумовлює виключну необхідність звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Вільховецької сільської ради. Вказані порушення, допущені відповідачем на земельних ділянках лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні філії «Мокрянське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а тому останнє, відповідно до вимог ч.1 ст.53 ЦПК України, необхідно залучити до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України (підстави для звільнення від доказування) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Вільховецьку сільську раду повідомлено про представництво прокурором в суді інтересів держави з метою стягнення з [PERSON] шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 17 липня 2023 року на 11 год. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 18 вересня 2023 року на 14 год. 30 хв. Представник позивача у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Представник Вільховецької сільської ради Тячівського району Закарпатської області подав заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - філії «Мокрянське лісомисливське господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 лютого 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості та визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень. Зокрема судом встановлено, що вересня 2022 року близько 14 години, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища» та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а саме, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) та виданим уповноваженим органом, перебуваючи в лісовому масиві кварталу №74, виділу [ADDRESS] та відноситься до території Тернівського лісництва філії «Мокрянське ЛМГ» ДСГП «Ліси України», самовільно, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, за допомогою бензопили, зрубав 5 сироростучих дерев породи «Бук», діаметрами на пнях наступних розмірів: 34 сантиметрів в кількості 1 штука; 46 сантиметрів в кількості 2 штуки; 50 сантиметрів в кількості 1 штука; 55 сантиметрів в кількості 1 штука, після чого, вивіз зрубану деревину за місцем свого проживання, у зв`язку з чим незаконно заволодів вказаною деревиною. Внаслідок вказаних незаконних дій [PERSON] державі, в особі філії «Мокрянське ЛМГ» ДСГП «Ліси України», заподіяно істотну майнову шкоду на загальну суму - 64 538,01 гривень (шістдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім гривень 01 копійка), що згідно примітки до ст. 246 КК України є істотною шкодою, які у двадцять і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, небажання ним у добровільному порядку погашати збитки, позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6) ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2684,40 гривень.

Outcome: approved