Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 11.02.2020 року. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам сторін. Ухвалою суду від 09.06.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 11.09.2023 року за вх. № 22240 на адресу суду поштою від відповідачки надійшла заява в якій остання не заперечує проти розірвання шлюбу. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2020 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 50. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 533, вбачається, що у шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.ст.110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ ч.3 ст.\~109\~ Сімейного кодексу\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.114\~\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.\~ \~ \~ Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст.112\~Сімейного Кодексу\~України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved