Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

06.07.2023 року позивач, в інтересах якого діє адвокат Столяр О.М., звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«К9»,\~з участю\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача:\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Журавльової Лариси\~Михайлівни,\~яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.11.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №1249, вчинений приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Журавльовою Ларисою\~Михайлівною.Позовні вимоги мотивує тим, що 23.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1249 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №1610523 від 24.02.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», якому ТОВ «Лінеура України», на підставі Договору відступлення прав вимоги №1-01102021 від 12.10.2021 року відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Зазначає, що про вчинення оспорюваного виконавчого напису дізнався після відкриття виконавчого провадження з виконання такого із додатку Дія. Вказав, що відповідач не надсилав йому жодних вимог та повідомлень, сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Також звертає увагу на те, що при вчиненні зазначеної нотаріальної дії приватний нотаріус керувався п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції від 26.11.2014 року, однак вказаний пункт виключений. Враховуючи наведене, вважає, що вчинений виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 11.07.2023 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін 04.08.2023 року, роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву, пояснень та доказів у справі. 04.08.2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги по Львівській області. 30.08.2023 року розгляд справи відкладено на 20.09.2023 року, про що постановлено ухвалу. \~ \~ \~ \~У судове засідання 20.09.2023 року сторони не з`явилися. Через канцелярію суду надійшла письмова заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Представник відповідача не забезпечив явки свого представника, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся неодноразово, що підтверджено довідками Укрпошти. При цьому представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзивів не подав, а відтак суд вважає можливим проводити розгляд у його відсутності. Третя особи про причини неявки також не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не подала. На підставі ст.ст.223,280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.11.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., за реєстровим № 1249 вчинено виконавчий про стягнення з [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№1610523\~від 24.02.2021\~року укладеним\~з Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» (код\~42753492),\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №\~1-01102021\~від 12.10.2021\~є Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю ФК\~«К9»\~(код\~44024387).\~Сума заборгованості\~складає 8\~415,00\~грн в\~тому числі:\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~3000,00\~грн;\~-\~прострочена заборгованість\~за комісією\~0,00\~грн.;\~-\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 0,00\~грн.;\~-\~строкова заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~0,00\~грн.;\~-\~строкова заборгованість\~за комісією\~становить 0,00\~грн.;\~-\~строкова заборгованість\~по невиплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 5\~415,00\~грн.;- строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 0,00 грн., за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача в розмірі 50,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ ФК "К9" складає 8\~465,00 грн. (а.с. 26). Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Ільчишин Л.В. перебуває виконавче провадження ВП №67912241 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису (а.с.14). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Заперечуючи проти виконавчого напису нотаріуса та звертаючись до суду з вимогами про визнання його таким, що не підлягає виконанню, позивач посилався на те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, крім того, виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубим порушенням чинного законодавства. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині а після слів заставлене майно доповнити словами (крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку) ; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу , п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. . Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені судом обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.11.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно , для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання . Аналогічні правові висновки сформовані в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 06 жовтня 2021 року в справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21) від 03 листопада 2021 року в справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21). Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально (а.с.15-25). Відтак, доводи позивача про порушення приватним нотаріусом вимог ЗУ «Про нотаріат» та "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", зокрема вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі нечинної редакції п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відтак позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає, що немає необхідності давати оцінку іншим доводам позивача, що узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved