Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі - Монастириська міська рада) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0331 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території м. Монастириська Тернопільської області, кадастровий номер 6124210100:02:001:0624, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 062879. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла, оскільки проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. З огляду на зазначене, просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, разом з позовом подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розглядати справу без їхньої участі, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджуються. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 16.02.1967 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 20.06.2019 року, убачається, що 04.10.1987 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як убачається із фотокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 062879, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , належала земельна ділянка площею 0,0331 га, розташована на території м. Монастириськ (теперішнє м. Монастириська) Тернопільської області, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6124210100020010624. Внесення даних вищевказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.06.2023 року, згідно якої земельні ділянці, що належала [PERSON] присвоєно кадастровий номер 6124210100:02:001:0624. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 062879 втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в районній редакції газети «Вісті Придністров`я» (редакція від 22.06.2023 року). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2009 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2014 року мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Як убачається з довідки № 195 від 19.06.2023 року, виданої Монастириською міською радою, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою також були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 43/01-14 від 24.07.2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Постановою приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 38/02-16 від 29.06.2023 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0331 га, що знаходиться на території м. Монастириська Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 062879, що залишилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що матері позивача [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 062879 належала земельна ділянка площею 0,0331 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території м. Монастириська Тернопільської області, кадастровий номер 6124210100:02:001:0624. Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, - відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved