Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Суміжним землекористувачем і власником домоволодіння [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] , якою в червні 2020 року було побудовано «дамбу» на тротуарі, що проходить вздовж будинку [ADDRESS] , піднято рівень тротуару та встановлено біля будинку бордюри, що перешкоджають вільному стіканню дощових та талих вод по вулиці. В результаті таких дій, вода зупиняється перед будинком відповідачки навпроти будинку позивача та далі не відходить. Внаслідок накопичення дощових та талих вод навпроти будинку [PERSON] постійно знаходиться вода, що стікає на належну йому земельну ділянку та підтоплює будинок та літню кухню. У зв`язку з постійним підтопленням будинку позивача, невідповідністю вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва системи відведення стічних та дощових вод на території будинку відповідачки, а також господарською діяльністю на її земельній ділянці, здійснюються ненормоване зволоження основи та фундаменту будинку позивача. Вказані дії позивачки завдали значної майнової шкоди [PERSON] , у зв`язку з чим позивач просив зобов`язати [PERSON] привести до первісного стану тротуар навпроти земельної ділянки та домоволодіння [ADDRESS] , шляхом демонтажу підвищення тротуару та забезпечення вільного відтоку стічних вод та усунути перешкоди у користуванні власністю [PERSON] , стягнути з відповідачки на користь позивача вартість відновлювальних робіт внаслідок підтоплення будинку позивача у розмірі 347 186,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн., яка виразилася у порушенні звичайного способу життя, оскільки позивач змушений докладати додаткових зусиль для проведення обстеження належного йому нерухомого майна, усунення наслідків підтоплення будинку, а також погіршенні стану здоров`я позивача, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. До суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого представник відповідачки вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просив позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивач неодноразово ініціював судові позови до відповідачки з різних підстав, намагаючись довести завдання нею шкоди його майну. Схожі вимоги були предметом розгляду в іншій праві, де позивач брав участь у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак не скористався правом заявити самостійні вимоги та подав позов з аналогічними позовними вимогами. Під час розгляду справи № 492/652/14-ц за клопотанням позивача була проведена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставленні питання, що мають значення для вирішення і цього позову. Експертизою було встановлено, що видимих пошкоджень будинку позивача [PERSON] , а також можливі скриті пошкодження та ризики, що випливають через це для присадибної ділянки відповідачки під час натурного обстеження об`єкту не виявлено. Також, експертом встановлено, що визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень будинку позивача внаслідок залиття не вбачається можливим, оскільки до підвального приміщення його будинку також можуть потрапляти незначна кількість атмосферних опадів через отвори у вимощенні, влаштованих позивачем для висадження винограду. Тобто, зазначене свідчить про неправильне облаштування вимощення навколо будинку позивача, що і може бути причиною пошкоджень, а також може свідчити про неможливість однозначно стверджувати про вину відповідачки в заподіянні цих пошкоджень. Щодо облаштування відповідачкою тротуару та встановлення бордюрів біля її будинку, які позивач вважає причиною порушення відтоку дощових вод та підтоплення його будинку, то ці роботи виконанні позивачкою, як продовження аналогічних споруд навпроти будинку позивача, які він облаштував раніше. Позивачкою після обстеження зазначених споруд представником міської ради додатково облаштований отвір для відтоку дощових вод перед тротуаром до її палісадника. Висновок експерта, доданий позивачем до позовної заяви викликає сумнів, оскільки в ньому не відображений факт облаштування аналогічним спору навпроти будинку позивача. Також, до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представниця позивача, просила позов задовольнити, посилаючись на те, що висновок експерта, на який посилається представник відповідача у своєму відзиві, виготовлений в межах іншої справи, яка розглядалася в 2014-2019 роках та була залишена без розгляду. Предметом розгляду справи було встановлення завдання шкоди [PERSON] через порушення будівельних норм під час будівництва надвірних споруд та висадки дерев, а також спорудження дренажної системи відводу стічних та дощових вод на території будинку відповідачки. Представник відповідачки посилається на висновок експерта, який не стосується предмета спору у наявній справі та не встановлював причинно-наслідкового зв`язку між значним підняттям [PERSON] рівня тротуару та встановлення біля її будинку бордюрів, що перешкоджають вільному стіканню дощових та талих вод по вулиці, оскільки на момент проведення дослідження рівень тротуару відповідачкою ще не був піднятий. Вказаний висновок був врахований судом при прийнятті рішення в лютому 2020 року, а в червні 2020 року відповідачка з чоловіком сильно підняли рівень тротуару навпроти свого будинку, що спричинило зупинення потоку дощових і талих вод навпроти будинку та земельної ділянки позивача. Жодних інших доказів, що спростовують аргументи позивача, стороною відповідача не надано, відзив ґрунтується на припущеннях сумнівності експертного висновку, наданого позивачем без обґрунтування таких сумнівів, у зв`язку з чим представниця позивача просила позовні вимоги задовольнити. Крім того, до суду надійшли заперечення представника відповідачки на відповідь на відзив, відповідно до яких представник відповідачки вважає, доводи представниці позивачки, викладені у відповіді на відзив безпідставними, оскільки висновок експерта хоч і стосується іншого предмета спору, але встановив обставини, що мають значення і для вирішення цього спору. Висновком експерта встановленні порушення в облаштуванні вимощення навколо будинку позивача, тому неможливо однозначно стверджувати про вину відповідачки в заподіянні цих пошкоджень. Причиною порушення відтоку дощових вод є аналогічні споруди навпроти будинку позивача, що не відображено у висновку експерта наданого позивачем. Експертом не було здійснено обстеження домоволодіння відповідачки, не встановлювались всі можливі деформації у будинку позивача. Доводи представниці позивача, викладені у відзиві не спростовують доводів відзиву, тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення. Також, до суду надішли письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представниця позивача зазначила, що висновок експерта на який посилається представник відповідачки, виготовлений в межах розгляду іншої справи, при інших обставинах, а підвищення тротуару і встановлення бордюру не було здійснено. Щодо облаштування відповідачкою тротуару та бордюру є продовження аналогічних споруд навпроти будинку позивача не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Доказів облаштування отвору для відтоку дощових вод перед тротуаром представником відповідачки не надано, не зазначено, коли саме вони були зроблені, скільки на момент здійснення експертного дослідження у 2022 році такі отвори були відсутні. Пошкодження, спричиненні майну [PERSON] не діяльністю [PERSON] у її домоволодінні, а саме облаштуванням споруд перед її будинком на [ADDRESS] (тротуар та проїжджа частина). Консультативний висновок, наданий представником відповідачки з порушенням строків для подання доказів, у висновку відсутня дата проведення обстеження та дати складання висновку, не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень квитанція підтверджує лише факт надання інформаційно-консультаційних послуг, а не виготовлення консультаційного висновку. Не долучені докази щодо кваліфікації особи, що його складала, тому він не може бути допустимим доказом. Представниця позивача, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Арцизької міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, розглянувши позовну заяву, вислухавши обґрунтування представниці позивача, заперечення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 82176536 та № 82171918 від 10 березня 2017 року, [PERSON] (т. 1 а.с. 12-14), позивач у справі, є власником житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 15-16, 17-18). [PERSON] , позивач у справі, звертався до Арцизької міської ради із заявами щодо проведення перевірки підвищення рівня тротуару та бордюру відповідачкою [PERSON] , внаслідок чого дощові та талі води потрапляють до земельної ділянки позивача, що підтверджується відповідними заявами від 28 серпня 2019 року, 09 червня 2020 року (т. 1 а.с. 19, 22). Спеціалістами Арцизької міської ради проведено обстеження прилеглої території до будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та встановлено, що мешканцями будинку [ADDRESS] проведені роботи з благоустрою прилеглої території, до виконавчого комітету для отримання дозволу не зверталися, змінили рівень тротуарної доріжки, що призвело до поршень відведення дощової води з тротуару, ділянка узбіччя навпроти будинку [ADDRESS] забетонована та підвищено її рівень по відношенню до іншої частини, в результаті чого порушений відтік дощової води з проїжджої частини та узбіччя, що підтверджується актом від 01 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 21). Також, згідно з актами обстеження від 08 липня 2020 року, від 02 листопада 2021 року спеціалістами Арцизької міської ради проведено обстеження прилеглої території до будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] та встановлено, що під час зливових опадів 07 липня 2020 року потік води вздовж вул.Чкалова через значно підвищений рівень тротуару та виступаючих на проїжджу частину бордюрів навпроти буд. № 12, не мав змоги вільно протікати вздовж вулиці, тому вода накопичувалась перед буд. [ADDRESS] та перетікала на подвір`я домоволодіння чим підмочувала фундамент будинку (т. 1 а.с. 24, 29). З метою притягнення [PERSON] , відповідачки у справі, до адміністративної відповідальності за порушення правил благоустрою населених пунктів, зобов`язання останньої у судовому порядку демонтувати бордюри біля буд. [ADDRESS] та привести рівень тротуару вздовж її будинку у відповідність рівню тротуару по вул.Чкалова, [PERSON] , позивач у справі, звернувся до Арцизької міської ради із заявою від 14 вересня 2021 року, однак йому рекомендовано звернутися до суду (т. 1 а.с. 25-26, 27). Як вбачається з листа Арцизьої міської ради № 02-27/1797 від 08 листопада 2021 року, [PERSON] , відповідачці у справі, запропоновано привести роботи з організації відведення дощових вод безпечним для її та сусіднього домогосподарства шляхом та не допускати в подальшому випадків обмеження прав користувачів сусідніх домоволодінь при здійсненні своєї господарської діяльності (т. 1 а.с. 28). Згідно з висновком експерта № 32/21 судової будівельно-технічної експертизи від 11 липня 2022 року причиною існуючих деформації в буд. [ADDRESS] є невідповідність вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва системи відведення стічних та дощових вод на території буд. [ADDRESS] , а також господарська діяльність (розведення свійських тварин, заготівля дров, мийка автотранспорту та ін.) на суміжній земельній ділянці за адресою: буд. [ADDRESS] , внаслідок якої здійснюється ненормоване зволоження основи та фундаментів буд. [ADDRESS] . Система відведення стічних та дощових вод на території буд. [ADDRESS] та його прилеглої території не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та не забезпечує повноцінний відвід осадків. Бордюр виконаний таким чином, що атмосферні опади у вигляді дощу та талого снігу попадають під житловий будинок [ADDRESS] . Вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт складає 347\~186,00 грн. (т. 1 а.с. 31-57). За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1166 ЦК України\~цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Аналіз положень\~ст. 1166 ЦК України\~дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21). Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] , яка є власницею житлового будинку [ADDRESS] , проведенні будівельні роботи з благоустрою прилеглої території без дозволу виконавчого комітету Арцизької міської ради, в результаті яких змінено рівень тротуарної доріжки, забетоновано та змінено рівень ділянки узбіччя навпроти її будинку по відношенню до іншої частини, що призвело до порушення відведення дощової води з тротуару, внаслідок чого вода накопичується перед буд. [ADDRESS] , належного позивачу [PERSON] та перетікає на подвір`я його домоволодіння, чим підмочує фундамент будинку. Зазначені факти підтверджуються відповідними актами комісії Арцизької міської ради, які знаходяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 21, 24, 29). Відповідно до висновку експерта № 32/21 судової будівельно-технічної експертизи від 11 липня 2022 року причиною існуючих деформації в буд. [ADDRESS] є невідповідність вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва системи відведення стічних та дощових вод на території буд. [ADDRESS] , а також господарська діяльність (розведення свійських тварин, заготівля дров, мийка автотранспорту та ін.) на суміжній земельній ділянці за адресою: буд. [ADDRESS] , внаслідок якої здійснюється ненормоване зволоження основи та фундаментів буд. [ADDRESS] . Система відведення стічних та дощових вод на території буд. [ADDRESS] та його прилеглої території не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та не забезпечує повноцінний відвід осадків. Бордюр виконаний таким чином, що атмосферні опади у вигляді дощу та талого снігу попадають під житловий будинок [ADDRESS] . Вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідно для усунення порушень будинку [ADDRESS] складає 347\~186,00 грн. (т. 1 а.с. 31-57). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до ненормованого зволоження основи та фундаментів будинку [ADDRESS] , з урахуванням відповідних актів обстеження та висновку експерта, обставини та тривалість часу, протягом якого позивач вживає заходи для відновлення своїх порушених прав, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, тому слід зобов`язати [PERSON] привести до первісного стану тротуар навпроти земельної ділянки та домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу підвищення тротуару та забезпечення вільного відтоку стічних вод та усунути перешкоди у користуванні власністю позивача [PERSON] , а також стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 347\~186,00 грн. Також, суд бере до уваги, що [PERSON] , відповідачкою у справі, не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у завданні шкоди позивачу, внаслідок побудови бордюру та системи відведення стічних та дощових вод на території її будинку, які не відповідають вимогам нормативно-правовим актів у галузі будівництва, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин ненормованого зволоження основи та фундаментів будинку позивача, не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Доводи представника відповідачки про те, що причиною порушення відтоку дощових вод є не підвищення відповідачкою рівня тротуару та встановлення бордюру, оскільки вказані будівельні роботи виконанні як продовження аналогічних споруд позивача, а неправильне облаштування позивачем вимощення навколо його будинку, не заслуговують на увагу, оскільки не спростованні під час розгляду справи по суті належними та допустимими доказами, висновком компетентного органу, зокрема, які відповідачка мала право подати в судовому засіданні в якості заперечень позовних вимог. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. суд зазначає наступне. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що внаслідок постійного підтоплення будинку позивача, [PERSON] зазнав моральні страждання, моральна шкода, спричинена позивачеві полягає у зміні способу та організації способу життя, оскільки позивач змушений докладати додаткових зусиль для проведення обстеження належного йому житлового будинку, усунення наслідків підтоплення будинку, вжиття заходів для збереження майна та зменшення негативного впливу на нього підвищеного рівня вологи, що надходить на ділянку позивача через побудовані позивачкою бордюр та підвищення рівня тротуару. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії ААБ № 728295 від 15 червня 2020 року [PERSON] , позивачу у справі, встановлено 3 групу інвалідності (т. 1 а.с. 58). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 12682, [PERSON] встановлений діагноз гострий повторний передньо-розповсюджений інфаркт міокарду від 08 липня 2021 року (т. 1 а.с. 59-61). Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Суд також вважає за необхідне зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. І такий розмір визначається судом, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок підтоплення його житлового будинку, конкретні обставини справи, характер винних дій відповідачки, ступінь наставших негативних явищ в житті позивача, тривалість строку порушення його законних прав, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 20000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, що на думку суду є достатнім та таким, що відповідає моральним стражданням, перенесеним позивачем. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки судового збору за подання до суду позовної заяви, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Загальна сума заявлених позовних вимог складала 377 186,00 грн., судовий збір сплачений в сумі 4764,30 грн. (т. 1 а.с. 7). Рішенням суду задоволено позовні вимоги у розмірі 367 186,00 грн., що становить 97,35 % від суми заявлених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (4764,30 х 97,35 %), що становить 4638,05 грн. Вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених [PERSON] вимог позову. Суд не бере до уваги письмові докази, а саме: висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 0137 від 18 травня 2018 року по цивільній справі № 492/652/14 (т. 1 а.с. 110-161); консультативний висновок щодо висновку експерта (т. 1 а.с. 186-192), надані представником відповідачки, оскільки зазначені письмові докази не містять інформації щодо предмета доказування у наявній справі, відповідно до ст. 77 ЦПК України та не стосуються предмету спору, так як експертиза проведена у іншій справі містила інформацію щодо предмета доказування у іншому цивільному провадженні, зазначена експертиза була проведена до підвищення відповідачкою рівня тротуару та встановлення бордюрів. Також, суд не бере до уваги письмові докази, а саме: рішення Арцизького районного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року (т. 2 а.с. 51-57), постанову Одеського апеляційного суду від 04 липня 2023 року від 04 липня 2023 року (т. 2 а.с. 58-64), оскільки зазначеними рішеннями суду встановлені причини деформацій будинку позивача за інших обставин ніж у наявній справі. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Суд не бере до уваги електронні докази, розміщені на флеш носіях - відеозаписи, надані суду представницею позивача, які були відтворені в судовому засіданні,\~як докази спорудження підвищеного тротуару та дамби на дорозі, а також зневажливої, обурливої та образливої поведінки чоловіка [PERSON] (т. 2 а.с. 31, т. 2 а.с. 66), оскільки зазначені електронні докази не містять інформації щодо предмета доказування у наявній справі, відповідно до ст. 77 ЦПК України та не стосуються предмету спору, Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Судом встановлено, що вказані відеозаписи не є первісним джерелом відеозаписів, а тому встановити період запису суду не виявляється можливим. Також, неможливо ідентифікувати осіб, яким належить голос на відеозапису. Судом враховано, що відеозаписи не містить відомостей про осіб (їх прізвища, ім`я по батькові), які здійснювали ці відеозаписи, відсутні дані щодо самого пристрою та його технічних характеристик, яким здійснено відео-зйомку, не зафіксовано дата та час проведення відео-зйомки, з наданих відеозаписів неможливо встановити коло осіб, які зображені на відео, також особа, яка, нібито, здійснювала відеозаписи перебувала поза кадром, що фактично унеможливлює надати оцінку ситуації, яка зафіксована на відеозаписах. Крім того, за відсутності згоди особи на її знімання у відеорежимі, відтворення змісту зафіксованих обставин, як доказу у справі, не може бути використане судом при ухваленні рішення.

Outcome: partial