Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту майна. Свої позовні вимоги мотивує наступним. Він є власником нерухомого майна. При продажі вищевказаного майна позивачу стало відомо, що на підставі Постанови Жовківського ДВС В1-1297/01 від 27.06.2004р. на все його майно було накладено арешт. Він звернувся до Жовківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про вилучення обтяження № 192996 та зняття арешту з всього його майна, однак отримав відповідь № 11342 від 24.07.2023 року, в якій зазначено, що борг погашено в повному обсязі, але згідно «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». затверджених в Міністерстві юстиції України 08.06.2017р. за № 699/30567 «строки зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік». Термін зберігання даного виконавчого провадження закінчений і воно знищене. При перевірці даних АСВП було встановлено, що посадовими особами Відділу не реєструвалося виконавче провадження на виконання постанови ДАІ про стягнення штрафу в розмірі 34 грн. 50 коп., де боржником виступає позивач. Відповідач повідомив, що відсутність даного виконавчого провадження в АСВП унеможливлює зняття арешту з усього майна позивача. На даний час позивач позбавлений права розпорядитися належним йому майном через наявність арешту. Просив зняти арешт з усього нерухомого майна, що перебуває у власності [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 03.03.2005 р. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), на яке накладено обтяження №192996 на підставі Постанови Жовківського ДВС В1-1297/01 від 27.06.2004 року. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.06.2004 року № В1-1297/01 вбачається, що ВДВС Жовківського РУЮ при примусовому виконанні постанови 3-211, виданої 21.09.2001 року Жовківським районним судом, про стягнення з [PERSON] штрафу постановлено накласти арешт на все майно, що належить позивачу. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 339361379 від 17.07.2023 року вбачається, що на квартиру [ADDRESS] , яка належить позивачу, накладено обтяження типу заборона на нерухоме майно, зареєстроване 05.08.2004 року на підставі постанови Жовківського ВДВС від 27.06.2004 року № В1-1297/01. З листа Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 24.07.2023 року № 11342 вбачається, що Жовківська державна нотаріальна контора на вимогу державного виконавця надала копію постанови Жовківського ДВС В1-1297/01 від 27.06.2004 року на підставі якої накладено арешт на усе майно, що належить, [PERSON] з якої вбачається, що боржник не сплатив штрафу ДАІ у розмірі 34,50грн. На даний час борг погашено в повному обсязі. Проведеною перевіркою електронної бази даних АСВП встановлено, що посадовими особами Відділу не реєструвалося виконавче провадження на виконання постанови ДАІ про стягнення штрафу в розмірі 34,50 грн., де боржником виступає [PERSON] . Враховуючи відсутність даного виконавчого провадження у системі АСВП, Жовківський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає технічної змоги винести постанову про зняття арешту з майна. З копії квитанції № 23 від 24.07.2023 року вбачається, що [PERSON] сплатив 338,00 грн. на рахунок Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів). Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що на належну позивачу квартиру накладено обтяження типу заборона на нерухоме майно на підставі постанови Жовківського ВДВС від 27.06.2004 року № В1-1297/01, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 339361379 від 17.07.2023 року. Матеріали виконавчого провадження, в рамках якого була винесена постанова № В1-1297/01 від 27.06.2004 року, на підставі якої накладено арешт на квартиру, що належить позивачу, знищено, що підтверджується листом Жовківського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) від 24.07.2023 року № 11342. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 12\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно ч.5 до ст. 59 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, на час звернення з заявою до суду наявне обтяження, накладене на майно позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно судом не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування обтяження. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача необхідно стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved