Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2008, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2015 розірваний. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/3269/15-ц від 26.05.2015 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 663,50 грн. на місяць, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 28.04.2016. На даний час дитина потребує значно більшого догляду, оскільки у 2019 році набула статусу дитини з інвалідністю з дитинства. У зв`язку з наведеним, враховуючи збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, зростання цін та, відповідно, зростання витрат на лікування сина, його оздоровлення, позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання сина та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Представник відповідача надіслала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, зазначила, що з часу винесення Ленінським районним судом м. Запоріжжя рішення про стягнення аліментіву [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів. З 02.03.2022 і на даний час [PERSON] проходить військову службу у Збройних Силах України та із грошового забезпечення у нього утримуютьаліменти у розмірі 1416,50грн., крім того, відповідач добровільно пересилав кошти дитині в сумі 4060,00грн.В обґрунтування необхідності зміни розміру аліментів позивачка посилається на той факт, що з 2019 року [PERSON] набув статусу дитини з інвалідності з дитинства та на підтвердження додала посвідчення [NUMBER] , в якому не значено причини та групи інвалідності дитини. При цьому, у зв`язку з інвалідністю у 2019 році призначена Державна соціальна допомога, що є додатковим грошовим надходженням позивачки. Вважає поданий позов безпідставним, просить в його задоволенні відмовити. Позивачка надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що за рішенням суду від 26.05.2015 з відповідача було стягнуто аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 663,50 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, оскільки стягнути аліменти вчастці від доходу на той час було неможливо, так як він не працював. З 02.03.2022 матеріальний стан відповідача значно поліпшився. У 2019 році дитина набула статусу інваліда, оскільки має невиліковний по життєвий діагноз: лівостороння сенсорна глухота, крім того 2 рази на рік 8 років поспіль дитина проходить лікування в клініці бо має діагноз: міопія середнього ступеня, ускладнена ОД, міопічний астигматизм складний ОД, міопічний астигматизм простий OS і цей діагноз передбачає щоденне використання контактної лінзи. Всі витрати на лікування сина позивачка несла самостійно. Про стан та здоров`я дитини відповідачу відомо, оскільки він приходив до приватної клініки та мав особисту бесіду з лікуючим лікарем сина. Крім того вважає, що чеки про перекази коштів, надані представником відповідача, як доказ надання добровільно матеріальної допомоги, не являються належними доказами по справі, оскільки на них не зрозуміло кому перераховувалися кошти. Всі умови для достатнього рівня життя дитини позивачка створює сама, тих коштів, що сплачує відповідач в якості аліментів, не вистачає на достатній розвиток та утримання дитини, тому просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданнізаперечував проти задоволення позову, пояснив, що розмір заробітної плати відповідача не є однаковим кожного місяця, а тому він не заперечує проти того, щоб аліменти надалі стягувалися у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14 квітня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя був розірваний, справа №334/1558/15-ц. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 17.07.2008. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа №334/3269/15-ц) від 26.05.2015 з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 663,50 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.04.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно медичного висновку № 598 від 12.04.2019 [PERSON] [INFO] , має захворювання лівостороння сенсоневральна глухота та згідно посвідчення серії [NUMBER] від 22.11.2019 [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідност.181\~СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1\~ст.192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна правова позиція викладена у п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до абз. 2 ч.3\~ст.181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначенихст.ст. 182 - 184\~СК України. Згідно з ч. 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом і цей гарантований мінімальний розмір станом на 01 січня 2023 року для дітей від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. СК України\~не містить імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право позивачки вимагати заміни способу присудження аліментів обумовлюється зміною матеріального стану сторін. Так, згідно пояснень відповідача та його представника, наразі відповідач має доходи, які збільшились і мають регулярний характер, оскільки він отримує грошове забезпечення у зв`язку з проходженням військової служби, що також підтверджується довідкою Першого відділу нікопольського РТЦК та СП про направлення [PERSON] для проходження військової служби до військової частини. З іншого боку, у 2019 році дитина набула статусу інваліда у зв`язку з діагнозом: лівостороння сенсорна глухота, згідно медичних документів - періодично проходить лікування в клініці з приводу захворювання: міопія середнього ступеня, ускладнена ОД, міопічний астигматизм складний ОД, міопічний астигматизм простий OS, що\~потребуєпостійних додаткових витрат. Надані відповідачем квитанції Укрпошти щодо переказу ним додаткових коштів на утримання дитини не містять відомостей про їх отримання позивачкою та заперечуються нею, крім того, додаткові витрати\~на дитину не виключають обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відхиляючи заперечення відповідача щодо його особистих додаткових матеріальних потреб для забезпечення умов перебування на військовій службі, суд враховує також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня2020 року у справі № 759/10277/18, які зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. При прийнятті рішення щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги те, що аліменти є необхідністю для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, після ухвалення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2015 матеріальний стан відповідача змінився, сума аліментів є вочевидь недостатньою для забезпечення достатнього життєвого рівня, зокрема, повноцінного харчування, нормального розвитку, навчання, витрат на одяг, лікування, в чому дитина має додаткові потреби, а тому, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та змінити спосіб стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини з 663,50 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. При цьому, виходячи з матеріально-правової вимоги позивачки до відповідача, стосовно якої позивачка просить прийняти судове рішення, суд ухвалює рішення не про стягнення аліментів у визначеному розмірі, а про зміну способу стягнення аліментів,\~встановленого рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року (справа № 334/3269/15-ц). Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір"). Згідно п.12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, оскільки позивачка та відповідач в силу закону звільнені від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України він компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial