Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Забара А.В. звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: Індустріальним відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 26 лютого 2016 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №26. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть та не проживають однією сім`єю. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому представник позивача просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та покласти на позивача витрати з оплати судового збору. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 31 липня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, натомість подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 26 лютого 2016 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2016 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 серпня 2016 року Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача у позовні заяві зазначила, що судові витрати просить покласти на позивача, на підставі чого суд вважає можливим, в порядку ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати по справі на позивача.

Outcome: approved