Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У січні 2023 року ТОВ «Житлорембудсервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. На обґрунтування позову вказували, що відповідачі є власником нежитлового приміщення - вбудованого приміщення комп`ютерного клубу та підвального приміщення, яке знаходиться в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 13 липня 2018 року за № 839 ТОВ «Житлорембудсервіс» призначено управителем групи багатоквартирних будинків та у подальшому 18 липня 2018 року було укладено договір № 1/171 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Відповідно до даного договору, Управитель (ТОВ «Житлорембудсервіс») зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Пунктом 9 договору визначена ціна на послуги з управління становить 4,79 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, в т.ч. для квартир перших поверхів та нежитлових приміщень, що не мають окремі виходи безпосередньо на сходові клітки 3,58 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. З 01 квітня 2021 оплата за послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюється за цінами в порядку та строки, встановлені Договором від 18 липня 2018 року № 1/171 зі змінами. Плата за послугу з управління нараховується Управителем з 01 серпня 2018 року та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Зазначали, що відповідач [PERSON] , як власник нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , в порушення вимог чинного законодавства та договору належним чином не виконує умови договору та не приймає участь в утриманні спільного майна, в результаті чого допустив заборгованість за період з 14 січня 2021 року по 31 січня 2023 року включно у розмірі - 76 868,99 грн. Крім того, на підставі статті 625 ЦК України, позивачем нараховано на суму заборгованості 3 % річних в розмірі 729,11 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2756,74 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг по оплаті вартості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 14.01.2021 року по 31.01.2023 року включно у розмірі 76 868,99 грн., а також суму встановленого індексу інфляції в розмірі 2756,74 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 729,11 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 21 лютого 2023 року відкрито провадження, залучено сторін у справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31). 27 березня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука (а.с. 41) та заява про відвід судді (а.с. 44-45), яка була передана іншому судді цього суду відповідно ст. 40 ЦПК України (а.с. 54). Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року (головуючий суддя Андрієць Д.Д.) заяву [PERSON] про відвід головуючого у справі залишено без задоволення (а.с. 56). 07 квітня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 59-63), в якому відповідач висловив свою незгоду із позовом із підстав, що позивач не поінформував його про рішення № 839 від 13.07.2018 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Кременчуці», яким призначено ТОВ «Житлорембудсервіс» управителем групи будинків та укладання 18.07.2018 року договору № 1/171 з управління будинком [ADDRESS] . Також вказав, що позивач не звертався до нього з пропозицією укласти договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, жодного рахунку від позивача він не отримував. Підвальне приміщення він не використовує на власний розсуд, так як його використовуюсь комунальні служби міста, а у приміщенні під сходами площею 30,0 кв.м. позивач та «Благоустрій Кременчука» облаштували тепловий пункт та обмежили йому доступ до приміщення шляхом встановлення свого замка, тому вважає нарахування розміру щомісячної плати за кожен кв.м. приміщення технічного підвалу незаконним. Крім того, 11.03.2021 року ним було виявлено залиття належного його на праві власності приміщення - частини вбудованого приміщення комп`ютерного клубу в результаті прориву труб на технічному поверсі, що спричинило йому матеріальну шкоду. Приїхавши за адресою залиття, працівники позивача відмовилися складати акт залиття. Після цього відповідач декілька разів звертався до позивача з листами з різних підстав, зокрема і щодо надання неякісних послуг. Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього 3% річних від простроченої суми та індексу інфляції; відмовити у задоволенні позову в частині стягнення розміру щомісячної плати за надані послуги в період з 14.01.2021 року по 31.01.2023 року за кожен кв.м. технічного приміщення підвалу, загальною площею 440,1 кв.м.; відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині стягнення розміру щомісячної плати за надані послуги за цей період без перерахунку вартості послуги у зв`язку із наданням неякісних послуг. 20 квітня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів (а.с. 99). 24 квітня 2023 року до суду від позивача ТОВ «Житлорембудсервіс» надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с. 115-118). Позивач звернув увагу на той факт, що вказані відповідачем підстави для відмови в задоволенні позову повністю не підтверджені фактами вказаними відповідачем. З приводу не освідомлення відповідача про послугу з управління багатоквартирним будинком та не направлення договору, вказали, що ТОВ «Житлорембудсервіс» направлявся лист за адресою відповідача з роз`ясненням про послугу з управління будинком від 11.02.2021 року № 01-06/135 з додатками, листом з повідомленням, про що є відповідні докази. Щодо залиття нежитлового приміщення відповідача, то відповідний акт було складено позивачем та направлено відповідачу 15.04.2021 року засобами поштового зв`язку. Вказали, що будь-яких звернень, зауважень, претензій від відповідача на адресу позивача після 15.03.2021 року до моменту подачі позову до суду не надходило. Щодо посилання відповідача на невикористання або неможливість використання ним підвального приміщення, як підставу для не нарахування йому щомісячної плати на площу підвального приміщення 440,1 кв.м. з цих причин, вказали, що такий факт не є підставою для звільнення його від сплати послуг з управління багатоквартирним будинком. Щодо інших постійних звернень відповідача до позивача, вказали на належне реагування позивачем на всі такі звернення та повідомлення. Просив позов задовольнити у повному обсязі. 04 травня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с. 132-133). 01 червня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, яке було розглянуто в судовому засіданні 27 червня 2023 року (а.с. 146, 163-164). Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відмовлено відповідачу [PERSON] у задоволені клопотання про направлення справи для розгляду по суті до Крюківського райсуду м. Кременчука (а.с. 160). У судовому засіданні представник позивача - ТОВ «Житлорембудсервіс» - Осика О.С. заявлений позов підтримала, просила задовольнити із підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову частково заперечував з підстав, викладених у відзиві та запереченні на позов. Підтвердив, що станом на день розгляду справи є власником приміщень придбаних у попереднього власника загальною пл.718,7 кв.м. Власних розрахунків, обчислень розмірів коштів, які заявлені позивачем до стягнення, не здійснював. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за № 839 від 13 липня 2018 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Кременчуці», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» призначено управителем групи багатоквартирних будинків у місті Кременчуці (а.с. 10-13). Додатком 1 до вказаного вище рішення визначено перелік житлових будинків, які передані в управління ТОВ «Житлорембудсервіс», до яких належить і будинок [ADDRESS] . 18 липня 2018 року між ТОВ «Житлорембудсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі міського голови Малецького В.О., укладено договір № 1/171 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-8). Пунктом 1 вказаного вище договору визначено, що управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Відповідно до пункту 5.4 співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. За п. 9 даного договору ціна послуги з управління становить 4,79 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, в тому числі для квартир перших поверхів та нежитлових приміщень, що не мають окремі входи безпосередньо на сходові клітки 3,85 грн. на місяця на 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Згідно п. 10 цього ж договору, плата за послугу з управління за цим договором починає нараховуватися з 01 серпня 2018 року. Плата нараховується щомісячно Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Додатком № 1 до договору № 1/171 від 18 липня 2018 року визначено перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання. 26 березня 2021 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ухвалив рішення № 387 «Про коригування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком» (а.с. 15), де в тому числі для будинку [ADDRESS] було скориговано ціну на послугу з управління багатоквартирним будинком у розмірі 5,58 грн. за 1 кв.м., в тому числі для перших поверхів квартир та нежитлових приміщень у будинках з ліфтами у розмірі 4,41 грн. за 1 кв.м. (а.с. 15-17). Додатковою угодою № 1 від 31 березня 2021 року до Договору № 1/171 від 18 липня 2018 року, були внесені зміни до п. 9 діючого договору та викладено його в новій редакції: «Ціна послуги з управління становить 5,58 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, в тому числі для квартир перших поверхів та нежитлових приміщень, що не мають окремі входи безпосередньо на сходові клітки 4,41 грн. на місяця на 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. У зв`язку із запровадженням нової ціни складових послуг з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат) внесено зміни до договору та затверджено Додаток № 2 до договору «Ціна складових послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14 січня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., придбав у [PERSON] вбудоване приміщення комп`ютерного інтернет-клубу та підвальне приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 718,7 кв.м., розташоване на першому та підвальному поверхах багатоквартирного будинку та є частиною внутрішнього об`єму будівлі (вбудоване приміщення) (а.с. 64-65). У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що є власником цих приміщень і станом на день розгляду справи. Листом від 11 лютого 2021 року за № 01-06/135 ТОВ «Житлорембудсервіс» повідомило [PERSON] про наявну у нього заборгованість по нежитловому приміщенню із послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 4373,65 грн. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] було запропоновано сплатити існуючу заборгованість за надані позивачем послуги. Одночасно із листом на адресу відповідача, цінним листом з описом вкладення, було направлено також копію рішення № 839 від 13.07.2018 року «Про призначення управителів багатоквартирного будинку у м. Кременчуці», копію договору № 1/171 від 18.07.2018 року про надання послуг, оригінал договору № 1/171-483/А від 14.01.2021 року в двох примірниках, рахунок від 01.01.2021 року, акт виконаних робіт від 31.01.2021 року, рахунок від 01.02.2021 року та акт виконаних робіт від 28.02.2021 року (а.с. 119-121). Крім того, [PERSON] було запропоновано отримати під підпис лист ТОВ «Житлорембудсервіс» від 11.02.2021 року за № 01-06/135 з додатками, на що була отримана усна відмова без пояснення причин такої відмови. 24 березня 2021 року ТОВ «Житлорембудсервіс» склало відповідний Акт про відмову в отриманні [PERSON] документів (а.с. 122). Суд констатує, що такою відмовою спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивач не проінформував його про рішення № 839 від 13.07.2018 року, яким призначено управителя багатоквартирного будинку, а також того, що позивач не звертався до відповідача з пропозицією укладення індивідуального договору на основі договору від 13.07.2018 року і, що позивач жодного разу не направив на його адресу відповідних рахунків до сплати. Зазначене відповідачем у відзиві та запереченні на позов та у наданих поясненнях у судовому засіданні, суд розцінює як намагання останнього уникнути виконання зобов`язання щодо оплати вартості за надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком у період з 14 січня 2021 року (дати укладення договору купівлі-продажу приміщення) по 31 січня 2023 року регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VII від 09 листопада 2017 року (далі - Закон). Відповідно до частини 1 статті 5 Закону, до житлово - комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Згідно пункту 5 частини 2 статті 7 цього Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до частин 1,3 статті 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 Житлового Кодексу, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно із положеннями частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати за користування послугами з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого станом на 11 січня 2023 року у нього утворилась заборгованість по сплаті за надання вказаних послуг перед ТОВ «Житлорембудсервіс» за період з 14.01.2021 року по 31.03.2021 року в розмірі 2767,00 (із розрахунку 3,85 грн. (за 1 кв.м.) х 718,7 кв.м.) та за період з 01.04.2021 року по 31.01.2023 року включно (із розрахунку 4,41 грн. (за 1 кв.м.) х 718,7 кв.м.), що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] нежитлове приміщення - вбудоване приміщення комп`ютерного інтернет-клубу та підвальне приміщення. Загалом розмір заборгованості за розрахунком позивача, станом на 11 січня 2023 року, складає - 76 868,99 грн. (а.с. 19). При цьому, відповідач [PERSON] такий розмір заборгованості не спростував, власного розрахунку (контррозрахунку) не надав. Станом на день розгляду справи відповідач [PERSON] не сплатив заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідні докази в матеріалах справи відсутні. Доводи відповідача щодо невикористання та/або неможливості використання ним приміщення підвалу площею 440,1 кв.м. як підставу для не нарахування йому щомісячної плати за надання послуг з управління багатоквартирним будинком та відповідно її несплати, не заслуговують до уваги, адже неможливість використання відповідачем приміщення підвалу не доведена останнім. Щодо посилань відповідача на невикористання ним приміщення підвалу, то суд звертає увагу на те, що п. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Крім того щодо численних звернень відповідача до позивача щодо надання неякісних послуг про які вказує відповідач, суд зазначає наступне. Як було встановлено у судовому засіданні у спірному періоді, а саме, з 14.01.2021 року по 31.01.2023 року (період заборгованості) мало місце одне звернення відповідача [PERSON] до ТОВ «Житлорембудсервіс», а саме 11.03.2021 року з приводу залиття належного йому приміщення - частини вбудованого приміщення комп`ютерного інтернет-клубу за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено комісійне обстеження на предмет залиття нежитлового приміщення інтернет-клубу, що знаходиться на першому поверсі буд. [ADDRESS] та складено відповідний Акт обстеження, який було направлено на адресу [PERSON] 15.04.2021 року (а.с. 123). Із матеріалів справи постає, що інші численні звернення відповідача до позивача з різних питань мали місце після звернення позивача до суду 12 січня 2023 року та відкриття провадження у справі. Суд також приймає до уваги відповідь позивача наданого 08 серпня 2023 р. на запит відповідача здійсненого під час розгляду справи щодо переліку проведених робіт по обслуговуванню спільного майна, які виконувались позивачем у підвальному приміщенні у проміжок часу з березня 2021 року по червень 2023 року (а.с.168-170), що не було спростовано відповідачем шляхом надання належних і допустимих доказів. Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат згідно ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач вказав, що, крім повернення боргу за надані ним послуги, відповідач має сплатити позивачу 3% річних і інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував три проценти річних і інфляційні втрати, період нарахування яких вказав з 14 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач [PERSON] , як встановлено судом, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. За розрахунком позивача за період часу нарахування з 14 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно сума встановленого індексу інфляції складає 2756,74 грн., а 3% річних від простроченої суми складає 729,11 грн. Суд перевірив в програмі «Ліга:Закон» за адресою - https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (Розділ Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій) та визначив наступний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму боргу по оплаті вартості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 76 868,99 грн., і які складають: розмір інфляційного збільшення (інфляційних втрат) - 2756,74 грн., що виникли за період із 14 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно; - розмір 3% річних від простроченої суми боргу - 729,11 грн., що виникли за період із 14 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно, які фактично відповідають розмірам цих видів нарахувань здійснених та запропонованих позивачем. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідач [PERSON] не надав суду належні і допустимі докази на спростування встановлених судом обставин та позову у повному обсязі чи у певній частині його вимог, у тому числі щодо розрахунку та визначення іншого розміру боргу. Враховуючи наведені та встановлені обставини і факти, у тому числі встановлений в судовому засіданні факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Житлорембудсервіс» в частині стягнення основної заборгованості, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, приймаючи до уваги правильність обчислення поставлених у вимогах позивачем розмірів коштів, що підлягають стягненню з відповідача, відсутність спору з приводу їх обчислення, а звідси такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Сторони у справі не заявляли інші вимоги щодо відшкодування коштів у повернення сплачених ними будь-яких інших судових витрат.

Outcome: approved