Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. \~ \~ \~ \~ 03.07.2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свою вимоги тим, що відповідно договору купівлі-продажу квартири [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Приватне підприємство «Жилкомсервіс» по будинку [ADDRESS] з 01.03.2018 року надає послуги з управління багатоквартирним будинком на підставі Договору № 8, який укладено між приватним підприємством та співвласниками житлового будинку. [PERSON] , як власниця квартири, на яку оформлено особовий рахунок брала участь в зборах співвласників багатоквартирного будинку, підписувала протокол зборів по кожному питанню порядку денного, надавши свою згоду. Згідно п.2.3 вищевказаного договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становив 3,17 грн. за 1 кв.м. Додатковою угодою № 1 від 01.03.2020 року до Договору №8 внесені зміни щодо розміру щомісячної оплати, який на момент укладення угоди складає 3,90 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Рішення про збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги прийняте зборами співвласників багатоповерхового будинку. Однак, відповідачка відмовляється сплачувати в установленому порядку за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 9171,55 грн. 02.03.2021 року та 06.06.2023 року [PERSON] направлялося досудове повідомлення про борг, однак, воно залишилося без реагування з боку відповідачки. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9171,55 грн. Процесуальні дії в справі та аргументи сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.07.2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 14.08.2023 року від приватного підприємства «Жилкомсервіс» надійшла заява про те, що 09.08.2023 року відповідачкою [PERSON] повністю сплачено заборгованість, що підтверджує визнання нею позовних вимог, у зв`язку з чим просить стягнути з неї судові витрати в розмірі 5684 грн., а саме сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 3000 грн. 21.08.2023 року від [PERSON] надійшло клопотання, в якому заперечувала проти стягнення з неї судових витрат, оскільки вона в добровільному порядку сплатила борг до винесення судового рішення та просила закрити провадження в справі. Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу квартири від 16.03.1992 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки Приватного підприємства «Жилкомсервіс» від 16.06.2023 року № 71 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: син [PERSON] (а.с.23). Згідно Договору № 8 від 01.03.2018 року Приватне підприємство «Жилкомсервіс» надає послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с.9). Відповідно до вищевказаного Договору позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком (утримання спільного майна, поточний ремонт, купівля електроенергії для забезпечення освітлень місць загального користування). Додатком до договору є обов`язковий перелік робіт (послуг), витрати, які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Згідно п.2.3. вищевказаного Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становив 3,17 грн. за 1 кв.м. (а.с.9). Додатковою угодою №1 від 01.03.2020 року до Договору №8 внесені зміни щодо розміру щомісячної плати за надані послуги, який на момент укладення угоди складає 3,90 грн. за 1 кв.м. (а.с.10). Рішення щодо збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги із 3,17 грн. до 3,90 грн. було прийнято 30.01.2020 року зборами співвласників багатоповерхового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно з протоколом загальних зборів від 30.01.2020 року за збільшення розміру щомісячної плати за надані послуги (ціни за житлові послуги) проголосували 85 співвласників будинку, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень складала 4155,48 кв.м., що становить більше 75 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку (5500,88 кв.м.) (а.с. 19-21). Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.06.2023 року [PERSON] має заборгованість за послуги з утримання, управління багатоквартирним будинком в розмірі 9171,55 грн. (а.с.22). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги-це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг ґрунтується на\~Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства,\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 14.08.2023 року представником позивача надано суду копію квитанції, згідно якої 09.08.2023 року [PERSON] сплатила заборгованість в розмірі 9171,55 грн., тобто на момент винесення рішення суду заборгованість відповідачки перед позивачем відсутня, що свідчить про визнання відповідачкою позовних вимог. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі,з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про відмову з задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачкою повністю сплачена сума заборгованості в розмірі 9171,55 грн. після відкриття провадження в справі. Відповідачкою заявлено клопотання про закриття провадження в справі, однак, у суду відсутні для цього законні підстави, оскільки відповідачкою сплачено розмір заборгованості в добровільному порядку вже після отримання копії позову з ухвалою про відкриття провадження в справі, позивач від позову не відмовився, відсутні інші обставини для закриття, визначені у ст. 255 ЦПК України. Щодо судових витрат. Розподіл судових витрат регулюється ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Так, відповідно до ч.3\~ст.\~142\~ЦПК України якщо позивач\~не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем\~після пред`явлення позову,\~суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Разом з тим, у відповідності до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити про повернення з державного бюджету 50 % судового збору ( 1342 грн.), сплаченого при поданні позову на користь позивача, а з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1342 грн. Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ и.\~ До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем по справі понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., на підтвердження чого надано акт наданих послуг від 14.08.2023 року та договір від 19.06.2023 року. \~ \~ \~ \~За змістом п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України\~розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2\~ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього\~Кодексу\~визначено критерії,

Outcome: approved