Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

Позивач ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2037049863 від 30.07.2021 року на загальну суму 124647,44 грн. та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2021 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір № 2037049863. 21.10.2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками АТ «ОТП Банк», на підставі договору номер 21/10/22 року, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 124647,44 грн., з яких: 124634,27 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13,17 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2023 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2023 року направлявся на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2021 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір № 2037049863. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених кредитним договором. 21.10.2022 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками АТ «ОТП Банк», на підставі договору номер 21/10/22 року, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 124647,44 грн., з яких: 124634,27 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 13,17 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 527, 530, 1049, 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за кредитними договорами, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 124647,44 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Воронюк М.Е., який здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва № 7023/10 від 19.10.2018 року та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, наданих послуг) від 03.04.2023 року. Дослідивши вище вказані документи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 8000 грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу. Суд в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. 00 коп. за експертизу юридичних документів, 500 грн. 00 коп. - формування додатків до позовної заяви та 500 грн. 00 коп. - подання позовної заяви чи надсилання поштовим зв`язком не вбачає підстав для задоволення, так як представником позивача не надано суду доказів, що він є експертом в тій чи іншій сфері, суду не було надано відповідних висновків по експертизі, а формування додатків та відправлення документів засобами поштового зв`язку суд вважає не відноситься до поняття надання правової допомоги У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved