Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який за своє життя склав у 2016 році заповіт яким все своє майно заповів [PERSON] . 04.04.2023 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно на житловий будинок померлого розташований за адресою [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 04.04.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок літер А, сараю літер В, колодязю №1, огорожі №4-7, за адресою [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Слісаренко А.Г. не з`явились, однак через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не з`явився, але подав до суду заява про визнання заявленого позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть видане 22.09.2021 року виконавчим комітетом Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] , [INFO] помер [INFO] про, що складена актова запис про смерть №246. Заповітом від 18.07.2016 року завіреного секретарем с/ради с. Малинівка, Новоселицького району та зареєстрованого в реєстрі за №47 [PERSON] все своє майно де б воно не було із чого б воно не складалося все те, йому буде належати на день смерті, і на що він буде мати право, заповів [PERSON] . Відповідно до Довідки Новоселицької м/ради, яка видана старостою с. Малинівка, №147 від 11.05.2023 року господарство по [ADDRESS] станом на 1990-1991 рік відносилось до типу робочого двору та в ньому були прописані та проживали голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , донька [PERSON] , невістка [PERSON] та онук [PERSON] . З свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] видане 23.11.1961 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі якій зареєстрований 23.11.1961 року за актовий запис №42 с/радою с. Довжок Новоселицького району. Згідно з ст. 22 КпШС УРСР в редакції 1969 року діючий на час виникнення правовідносин між сторонами, що майно нажите подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівне права володіння, користування і розпорядження цим майном. З технічного паспорту на спірне господарство датований 20.03.2023 роком №163/1 встановлено, що житловий будинок літер А 1975 року забудови. Суд аналізуючи у сукупності встановлені обставини та зазначені правові норми дійшов висновку, що господарство по [ADDRESS] належало на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а тому спадщина після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась на частину господарства по [ADDRESS] . З спадкової справи №313/2021 після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину прийняв [PERSON] на підставі заповіту датований 18.07.2016 року завірений секретарем с/ради с. Малинівка, Новоселицького району зареєстрованого в реєстрі за №47, яким [PERSON] все своє майно на випадок смерті заповів [PERSON] . Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст..1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Постановою нотаріуса від 04.04.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне господарство. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, викладені докази доказують право [PERSON] спадкувати після смерті [INFO] [PERSON] . Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок визначено, але воно не зареєстровано у визначеному законом порядку, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: partial