Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, за якою просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 23.06.2017 року по справі № 22ц780/1073/2017, яким вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, для досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням суду, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки прожитковий мінімум з 2016 року значно виріс, відповідно і змінився розмір коштів, які необхідні для належного утримання та розвитку дитини. Відповідач фізично здоровий, працездатний, працює неофіційно та має отримує дохід, отже матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав відзив, в якому просить відмовити у задоволення позову [PERSON] . Позов не визнає, оскільки на даний час його матеріальний стан не покращився, хоч і працює, проте дохід не перевищує 3000 грн., а позивач в обгрунтування позову будь яких доказів не надала, зокрема щодо зміни його матеріального становища. Розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 23.06.2017 року (а.с. 5-6) стягнуто із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, для досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.07.2017 р. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 18.07.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. В якості доказу позивачем до позовної заяви надано довідку лікаря стоматолога, від 02.09.2023 р., з якої вбачається, що [PERSON] потребує подальшого лікування. Також додано довідку Комунального закладу позашкільної освіти Білоцерківської міської ради Об`єднання клубів за місцем проживання «Дивосвіт» від 31.08.2023 р., з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує заняття гуртків образотворчого мистецтва та рукоділля з 15.09.2023 р. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна зі сторін пред`являє свої докази - позивач в обґрунтування своїх вимог, відповідач - в обґрунтування заперечень щодо них чи визнання вимог. Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому, що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини. Враховуючи те, що відповідачем хоч і подано відзив на позовну заяву, проте в його обгрунтування не додано доказів на підтвердження зокрема зміни свого матеріального стану. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. На підставі п. 3 ч. 1 ст.5 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved