Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В позовній заяві позивач [PERSON] просив: розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 30 липня 2011 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 50; неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити для подальшого проживання, самостійного виховання та утримання разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10 березня 2015 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований 30 липня 2011 року у відділі ДРАЦС Яворівського РУЮ Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №50; після реєстрації розірвання шлюбу залишено прізвище дружині « [PERSON] », місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . 04 вересня 2023 року [PERSON] подано заяву про винесення додаткового рішення. Заяву обґрунтовано тим, що при винесенні рішення суд не вирішив питання щодо самостійного виховання та утримання дочки [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак у поданій заяві просив розглядати питання про винесення додаткового рішення без його участі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи № 460/596/15-ц (провадження № 2/460/678/15), оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, звертаючись до суду із позовною заявою, позивач серед іншого, просив суд, залишити для подальшого проживання, виховання та утримання дитину [PERSON] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що позивачем було заявлено вимогу щодо залишення неповнолітньої дочки [PERSON] для самостійного виховання, утримання та проживання разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак така вимога судом вирішена не була. Відносно зазначення у резолютивній частині рішення суду місця проживання дитини, то Верховний суд висловив правову позицію у своїй постанові від 15 січня 2020 року у справі за №200/952/18, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20, де зазначено, що між сторонами на момент розгляду справи був відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, такий позов не пред`явлено ні позивачем, ні відповідачем, суд його не вирішував. Зазначення у резолютивній частині рішення щодо залишення дитини на проживання з кимось з батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини разом з кимось з батьків, оскільки суд лише констатував, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Такий ж висновок Верховного суду міститься у постанові від 17 липня 2022 року у справі №405/4659/21. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове судове рішення. Ухвалення додаткового рішення не впливає на його зміст та не змінює суті основного рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved