Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 19.09.2019 року Галицьким районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про що складено актовий запис №442, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі дітей у сторін не має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо тривалий час, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка стверджує, що примирення між ними не можливе, тому просить строк для примирення подружжя, передбачений ст.111 Сімейного кодексу України, не призначати з огляду на те, що це буде суперечити інтересам як її так і відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 20.07.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження /а. с. 17/. 05.09.2023 року відповідач скерував до суду заяву про визнання позову. Представниця позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності,позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову та просить розгляд справи здійснювати у його відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 19.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] . Галицьким районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №442 від 19.09.2019 року,що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с. 12/. За час спільного проживання у сторін дітей немає. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, тривалий час проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved