Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-14 00:00:00

13.05.2023 року, через засоби поштового зв`язку, позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який заповів їй частину будинку [ADDRESS] , який належав йому на підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва будинку від 10 травня 1960 року. Смерть батька була неочікуваною, тому це виявилось для неї тяжким душевним переживанням. Крім того, залишилась хвора мати, яка потребувала постійного догляду та турботи. На момент смерті батька, рідна сестра позивача [PERSON] , завіряла [PERSON] , що батько залишив заповіт на [PERSON] , і що частину спадкового майна позивач отримає після смерті матері. Влітку 2018 року позивач знайшла у квартирі батька копію заповіту на своє ім`я, складений 18 грудня 2000 року, посвідчений секретарем Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Звернувшись на початку серпня 2018 року до державної нотаріальної контори, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та ненадання оригіналу заповіту. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , та серед її документів було виявлено оригінал заповіту батька та оригінал заповіту матері, яким вона заповіла своє майно сестрі позивача [PERSON] . Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, одна з якої це необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Після смерті батька, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, виявила намір прийняти спадщину, її рідна сестра не подавала заяви про прийняття спадщини та [PERSON] не була зареєстрованою разом із батьком. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 18.12.2000 року, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , пропущений з поважних причин. До початку проведення судового засідання позивачем надано суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. До початку проведення судового засідання відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову. Третя особа у судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2016 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті [INFO] у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.9). Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею, як спадкоємцем був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.10). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що ст.\~1272\~ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданої суду копії спадкової справи №552/2018 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що із заявою при прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, а саме 09 серпня 2018 року, звернулася [PERSON] (а.с.59-68). Відповідно до копії заповіту від 18 грудня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №313, [PERSON] , на випадок своєї смерті, заповів дочці [PERSON] , належну йому частину жилого будинку, розташованого в [ADDRESS] , в яку входять: кімната 1-3 площею 8,70 кв.м, кімната 1-4 площею 6,10 кв.м, сіни а-1 площею 4,60 кв.м+2.10 кв.м, сарай В-1, підвал П-1, частину літньої кухні Б-1, сарай Г-1, що складає 51% від всієї будівлі (а.с.64). Відповідно до\~статті 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою\~статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у\~постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Суд, дослідивши обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, дійшов висновку про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , оскільки [PERSON] не проживала з останнім, про існування заповіту дізналась лише влітку 2018 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання нею заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved