Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-05 00:00:00

У червні 2023 року позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.07.2007. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору про надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав у користування кредитну картку. Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.05.2023 має заборгованість у розмірі 45473,80 грн, з яких: 35925,70 грн - заборгованість за кредитом; 9548,10 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 12.07.2007 у розмірі 45473,80 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. На позовну заяву 25.07.2023 до суду надійшов відзив відповідача, в якому зазначено, що він вважає позов банку незаконним та необгрунтованим, оскільки 12.07.2017 року між ним та банком дійсно було укладено договір про надання банківських послуг. Строк дії укладеного договору закінчився на момент подачі позовної заяви. На думку відповідача, позивач не має права вимагати сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у судовому порядку, оскільки строк виконання кредитного зобов`язання ще не настав. Свої зобов`язання перед банком виконував неналежним чином через різке погіршення його фінансового стану. 25.08.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що згідно умов договору, а саме п.2.1.1.4.6. Банк має право у разі порушення Клієнтом зобов`язань з погашення заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень - змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредиту з дев`яносто першого дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту і вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі. Посилання відповідача на важкий матеріальний стан представник позивача вважає також не обгрунтованим, оскільки [PERSON] здійснював погашення кредиту з порушенням термінів повернення, що на думку представника , підтверджує факт злісного ухилення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором. Крім того, [PERSON] працездатний та не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту першого порушення умов кредитного договору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої прохав розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги банку визнав частково, просив відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення з нього відсотків за користування кредитом. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої \~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Матеріалами справи встановлено, що 12.07.2007 між АТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н , шляхом підписання заяви. З довідки АТ КБ\~«ПриватБанк» вбачається,\~що\~ [PERSON] після підписання кредитного договору було надано кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 06/15; № [NUMBER] , терміном дії до 07/18; № [NUMBER] , терміном дії до 10/21; № [NUMBER] , терміном дії до 10/24. Також із довідки АТ КБ\~«ПриватБанк» про зміну\~\~умов кредитування\~та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] ,\~вбачається, що в період користування відповідачем картковим рахунком з 12.07.2007 по 20.12.2022 відбувались зміни кредитного ліміту з 1000,00 грн до 39000,00 грн, з 26.12.2022 відбулося зменшення кредитного ліміту, кредитний ліміт - 0,00 грн. З наданої позивачем виписки\~про рух коштів\~\~та здійснені\~\~операції\~\~по кредитній картці\~відповідача вбачається, що [PERSON] користувався наданими банком коштами, проте свої зобов`язання щодо повернення цих коштів банку належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.07.2007, наданого позивачем АТ\~\~КБ «ПриватБанк», відповідач станом на 22.05.2023 має заборгованість у розмірі 45 473,80 грн, з яких: 35 925,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 548,10 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Прострочене тіло кредиту у сумі 35 925,70 грн - це фактично отримані позичальником кошти, які у випадку неповернення коштів у встановлений законом строк певний платіж з тіла кредиту переноситься до простроченої заборгованості. Дані обставини щодо отримання та використання кредитних коштів відповідачем у відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~не спростовано. Враховуючи, що фактично кредитні кошти, згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань, відповідачем отримано, що свідчить про погодження відповідачем дій Банку щодо умов кредитування в цій частині, суд не вбачає підстав для відмови у стягненні простроченого тіла кредиту у сумі 35 925,70 грн . Також в\~позовній заяві\~акціонерне товариство\~комерційний банк\~«ПриватБанк» просило\~суд окрім\~тіла кредиту\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~простроченими відсотками\~в розмірі\~9\~548,10\~грн,\~яка також\~підлягає стягненню\~ з\~відповідача на\~користь позивача. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Із позовної заяви та відзиву представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що розмір процентів станом на 22.05.2023 складає 9 548,10 грн , який відповідачем не спростовано. Частинами 1-4\~ ст.12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У силу ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані та дослідження в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає , що позивачем\~\~надані\~\~належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження фактично отриманих відповідачем у позивача грошових коштів (тіла кредиту) в сумі 35\~925,70\~грн.та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9 548,10 грн., тому позовні вимоги підлягають задоволенню . Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved