Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7000 (сім тисяч) грн. щомісячно, починаючи стягнення з 01.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися діти. Спільною згодою, відповідно до Договору про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні від 09.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 40 (надалі Договір), визначено місце проживання дітей разом з матір`ю. (п.2 Договору). Також п.6 Договору визначено розмір аліментів, які зобов`язався сплачувати відповідач на утримання дітей, а саме у розмірі 7000 (сім тисяч) грн., тобто на утримання кожної дитини по 2333,33 грн. Згідно цього ж пункту Договору передбачено, що перерахування аліментів у розмірі 7000,00 грн. буде здійснюватися батьком дітей на банківську картку матері № [NUMBER] в ПриватБанку щомісячно, але не пізніше 25 числа кожного місяця. Відповідачем належним чином виконувалися взяті на себе обов`язки до січня 2022 року включно. Однак з лютого 2022 року він припинив перерахування аліментів на утримання дітей повністю. На неодноразові прохання та звернення належним чином не реагує, допомоги не надає. Самостійно позивач не має змоги утримувати дітей, забезпечувати їх всім необхідним для їх здоров`я та розвитку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони з перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно Договору про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні від 09.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 40 (надалі Договір), визначено місце проживання дітей разом з матір`ю. (п.2 Договору). Згідно п.6 Договору визначено розмір аліментів, які зобов`язався сплачувати відповідач на утримання дітей, а саме у розмірі 7000 (сім тисяч) грн., тобто на утримання кожної дитини по 2333,33 грн. та передбачено, що перерахування аліментів у розмірі 7000,00 грн. буде здійснюватися батьком дітей на банківську картку матері № [NUMBER] в ПриватБанку щомісячно, але не пізніше 25 числа кожного місяця. Згідно виписки з банку «ПриватБанк» від 26.07.2023 по картковому рахунку, який належить [PERSON] в період з 01.01.2022 по 26.07.2023 зарахування від [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей відповідно до договору не надходило. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Домовленість (договор) щодо сплати аліментів на утримання дітей, як убачається з матеріалів справи відповідачем не виконується, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня становить 1921 грн., з 1 липня - 2013 грн., з 1 грудня - 2100 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня становить 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що він офіційно працевлаштований, є фізичною особо підприємцем, має регулярний дохід дохід, інших стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться, на думку позивача, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, діти проживають з позивачем, а тому остання має право на утримання від відповідача по справі. Визначений розмір аліментів в сумі 7000 грн. щомісячно, на дітей, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. При цьому суд зазначає, що необґрунтованою є вимога позивачки про стягнення аліментів за минулий час з 01.02.2022, оскільки відповідно до ч. 1ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 31.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз ст.191 Сімейного кодексу України свідчить про те, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. Отже, за загальним правилами, регламентованими нормами Сімейного кодексу України, недоцільним є обтяження відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу, позивачкою не додано до позову належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею вживалися заходи щодо стягнення з відповідача аліментів і що батько дітей ухилявся від їх сплати. За таких обставин, а також враховуючи позицію відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 31.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial