Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

У липні 2023 р. [PERSON] , який здійснює представництво інтересів позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6007,86 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову зазначає про укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг утворилась заборгованість у розмірі 6007,86 грн., яка на день подання позову не погашена відповідачем. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подачі відзиву. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю Сервіс Груп» та [PERSON] 14.03.2019 р. укладено договір №72 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та компенсації витрат за комунальні послуги. Згідно п. 2.1. договору ТОВ «Ю Сервіс Груп» забезпечує належні умови проживання в будинку, шляхом надання [PERSON] послуг з управління та утримання будинку, а [PERSON] зобов`язується оплатити отримані послуги з управління та утримання будинку на умовах та у строки, визначені цим договором. Згідно п.3.1.1. Плата за надання послуг з управління будинку, визначається згідно кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що додається до договору в якості додатку №2. Окрім цього, [PERSON] підписано правила користування приміщеннями, прибудинковою територією та вимоги до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт, а також кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається із копій платіжних інструкцій [PERSON] здійснювала часткову оплату житлово-комунальних послуг, наданих за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про визнання вказаного боргу. Згідно розрахунку заборгованості за період з березня 2019 року по липень 2020 р. за [PERSON] значиться заборгованість у розмірі 6007,86 грн. У той же час, відповідачем подано заяву та сповіщено суд про оплату заборгованості з наданням квитанції датованою 29.08.2023 р. Таким чином, суд вважає таке повідомлення відповідача визнанням позову. Позивач, отримавши 01.09.2023 р. вищезазначену заяву відповідача та квитанцію про оплату заборгованості, не звертається до суду із заявою про залишення позову без розгляду або про відмову від позову. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.92 N 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. На час розгляду справи, за відповідачем борг відсутній, оскільки відповідач позов визнав, сплативши суму заборгованості у відповідності ціні позову. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed