Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача \~ \~ \~ \~21.06.2023\~року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.12.1997 року. Від шлюбу мають сина, який на даний час повнолітній. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, з відповідачем не зійшлись характерами та поглядами на подальше життя, в зв`язку з чим між ними часто виникали суперечки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин, з 2020 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд його розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач\~ [PERSON] не з`явилась, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що примирення за наданий судом строк не відбулось, а тому категорично наполяє на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Позиція відповідача \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 15.09.2023 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, так як 18.09.2023 року перебуватиме на огляді у лікаря травматолога у Хмельницькій обласній лікарні, бажає особисто приймати участь у судових засіданнях, так як йдуть перемовини із дружиною щодо примирення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.07.2023\~року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання о 10 год. 00 хв. 21.07.2023 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.07.2023 року провадження у справі зупинено у зв`язку із наданням сторонам строку для примирення тривалістю один місяць. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2023 року поновлено\~провадження в\~справі та призначено судовий розгляд о 16 год. 00 хв. 18.09.2023 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 30 грудня 1997 року, про що зроблено запис за №431. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 1997 року Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Також судом встановлено, що сторони з 2020 року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. \~ \~ \~ \~Застосовані норми права Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.\~\~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідач [PERSON] у своєму клопотанні про відкладення розгляду справи, поданому до канцелярії суду особисто 15.09.2023 року, зазначив, що не може бути присутнім о 16 год 00 хв 18.09.2023 року у судовому засіданні, оскільки буде перебувати у Хмельницькій обласній лікарні на огляді у лікарів травматолога щодо обстеження загоєння ноги. На підтвердження цього надав суду консультаційні висновки спеціалістів від 21.07.2023 року, медичну картку амбулаторного хворого із записом прийому у лікаря едокринолога 21.07.2023 року та електронні направлення від сімейного лікаря. Надані документи у своїй сукупності підтверджують наявність у [PERSON] певних захворювань, його прийом лікарями 21.07.2023 року, в той же час жодним чином не підтверджують поважність відсутності останнього у судовому засіданні 18.09.2023 року. Доказів призначення прийому лікарем травматологом саме на 16 год 00 хв. 18.09.2023 року відповідач суду не надав, а електронні направлення долучені до клопотання не містять таких дат. Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадків, визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, дії сторони відповідача суд розцінює як затягування судового розгляду та зловживання процесуальними правами, оскільки клопотання про відкладення розгляду справи подане вдруге, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників справи та позов задовольнити. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, зумовлений його добровільним характером. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, обґрунтовуючи свої вимоги відсутністю між ними почуття любові та поваги, взаєморозуміння та підтримки, вчинення відповідачем постійного домашнього насильства фізичного, економічного та психологічного характеру. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Крім того, за наданий судом строк примирення між сторонами не відбулось, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. А тому підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Судові витрати Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду в розмірі 1073 грн. 60 коп., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved