Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-07 00:00:00

06.09.2023 [PERSON] , від імені якої діє адвокат Петрова Марина Олександрівна, звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо її сина [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності. Її син [PERSON] зареєстрований та проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , однак він постійно приходить за адресою її фактичного проживання та систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру. [PERSON] не працевлаштований, вживає алкоголь, наркотичні засоби, поводить себе агресивно, ображає, штовхає матір, наносить удари кулаками по обличчю, голові, плечам, грудній клітині, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, вибиває вхідні двері до квартири своєї матері, погрожує фізичною розправою, вимагає гроші на алкоголь, переслідує на вулиці. Заявниця змушена була на деякий час покинути адресу свого проживання та перебувати у критичній кімнаті, облаштованій соціальною службою. Заявник зазначає, що вона неодноразово кодувала від алкогольної залежності свого сина [PERSON] , він лікувався в наркології в обласній лікарні, але це не допомагало, його протиправна поведінка не змінювалася. Заявник є особою пенсійного віку, яка хворіє на інсулінозалежний цукровий діабет, потребує постійного прийому медикаментів. Зазначає, що такі неправомірні дії сина [PERSON] щодо неї ще більше шкодять її здоров`ю. З приводу таких неправомірних дій [PERSON] заявник неодноразово зверталася до поліції. Представниками поліції неодноразово були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме № 310535 від 01.01.2023, № 214247 від 22.02.2023, № 214158 від 09.08.2023. Окрім того, постановами Заводського районного суду м. Запоріжжя в рамках справ № 332/627/23 від 27.02.2023, № 332/1719/23 від 07.04.2023, № 332/1118/23 від 16.03.2023 [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері. У зв`язку з тим, що кривдник своєї поведінки не змінює, незважаючи на заходи профілактичного впливу, заявник змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Петрова М.О., підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в телефонному режимі повідомив секретареві судового засідання, що перебуває поза межами міста Запоріжжя та не має змоги з`явитися до суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3505 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками заявника [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] постійно вчиняє відносно своєї матері домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру. З`ясувавши позицію представника заявника, заслухавши покази свідків, вивчивши письмові докази, встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що заявник [PERSON] є матір`ю заінтересованої особи [PERSON] . Окрім того документально підтверджено, що місцем їх реєстрації є адреса: [ADDRESS] (а.с. 4-зворотний бік, 6-зворотний бік). Заявник [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві приватної власності та, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24537873 від 23.11.2009 (а.с. 7). [PERSON] не працевлаштований, вживає алкогольні напої, наркотичні засоби, поводить себе агресивно, ображає, штовхає матір, наносить удари кулаками по обличчю, голові, плечам, грудній клітині, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, вибиває вхідні двері до квартири своєї матері, погрожує фізичною розправою, вимагає гроші на алкоголь, переслідує на вулиці. Через вказані вище дії [PERSON] заявник неодноразово зверталась до поліції, що підтверджується виданими терміновими заборонним приписами стосовно кривдника, а саме Серії АА № 310535 від 01.01.2023 (а.с. 9), Серія АА № 214247 від 22.02.2023 (а.с. 10), Серія АА № 214158 від 09.08.2023 (а.с. 11). Постановами Заводського районного суду м. Запоріжжя [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, на підтвердження чого долучені копії постанов в рамках справ № 332/627/23 від 27.02.2023 (а.с. 13), № 332/1719/23 від 07.04.2023 (а.с. 14), № 332/1118/23 від 16.03.2023 (а.с. 15). Заявник є особою пенсійного віку, яка хворіє на інсулінозалежний цукровий діабет, потребує постійного прийому медикаментів, а неправомірні дії її сина ще більше шкодять її здоров`ю. Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) визначені терміни, зокрема, наступні: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; - кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; - особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до пп. 7 п. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (дітей). У даній справі встановлено судом, що між сторонами склалися певні конфліктні стосунки, підґрунтям яких є шкідливі звички сина заявника, його аморальний спосіб життя, агресивна поведінка. Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 1 Закону, запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; Згідно ст. 24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону). З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 2 ст. 3506 ЦПК України). Разом з тим, ст. 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Тобто, при вирішенні питання щодо домашнього насильства суду потрібно переконатися, чи ґрунтується відповідна заява на достатній доказовій базі. В даному випадку, заявником у повному обсязі доведені ризики, які, на її думку, мають місце у відносинах сторін та становлять пряму загрозу для заявника. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги щодо встановлення обмежувального припису є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 3505 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі ст. ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 3506, 353, 355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved