Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки 8138,41грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору від 11.01.2012р. [PERSON] отримала кредит. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачці кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернула банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконала належним чином свої зобов`язання за даним договором. [PERSON] померла [INFO] та станом на день її смерті заборгованість за кредитним договором становила 8138,41грн. Спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє останню права на спадщину, відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України. 24.12.2021р. направлено претензію до Сокальської державної нотаріальної контори та 18.01.2022р. отримано відповідь, що спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори та спадкову справу відкрито на підставі вказаної претензії. 25.01.2022р. претензію банком направлено відповідачці, яка не виконана. Представник позивача надала заяву, і якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності.\~\~ Відповідач в судове засідання повторно не прибула, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, не надала відзив на позов, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 11.01.2012р. між банком та [PERSON] укладено анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку та їй надано кредит у виді встановленого ліміту на банківську картку, який згідно наданої довідки станом на 07.07.2014р. складав 8000грн. та 27.01.2021р. кредитний ліміт визначено в розмірі 0,00грн. Згідно розрахунку, станом на 31.01.2021 заборгованість за кредитним договором становить 8138,41грн., яка скалдається: прострочене тіло кредиту 7845,25грн., нараховані відсотки 521,49грн. Також, в даному розрахунку зазначено, що банком 26.01.2021р. отримано інформацію про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно\~ до постанови Верховного Суду від 05.10.2022р. у справі №755/7730/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Однак, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних відносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53цс18. У постанові Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі № 758/8549/15-ц\~ зроблено висновок по застосуванню ст.1281 ЦК України, відповідно до кого вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса». Так, [PERSON] , яка є боржником за договором позики, померла [INFO] , на підтвердження чого банком долучено до позову копію свідоцтва про смерть. З розрахунку заборгованості станом на 31.01.2021р. встановлено, що банку стало відомо про смерть [PERSON] [INFO] . Також, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , кредитний ліміт такої картки 27.01.2021р. зменшено з 8000,00грн. до 0,00грн. Про наявність вимоги щодо спадщини банк звернувся до нотаріальної контори з претензією, яку згідно реєстру поштових відправлень, направив до Сокальської державної нотаріальної контори 24.12.2021р. Таким чином, банк як кредитор пред`явив вимогу до спадкоємців боржника після спливу строків, визначених ч.1, ч.2 та ч.3 ст.1282 ЦК України, а тому на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України він позбавляється права вимоги.

Outcome: dismissed