Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-11 00:00:00

У липні 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у [PERSON] та [PERSON] народились діти: син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей, які постійно проживають разом із позивачем. 30 липня 2014 року рішенням Володарського районного суду Київської області було позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , а також стягнуто з них аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь [PERSON] , як піклувальника. 19.08.2014 року розпорядженнями Володарської районної держаної адміністрації Київської області було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] та [PERSON] . Володарським районним судом Київської області від 14 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист на стягувача [PERSON] , [INFO] . За даним виконавчим листом виконавче провадження по справі не відкривалося, що підтверджується витягом з автоматизовної системи виконавчого провадження. Батько дітей [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття та не має потреби у стягнені аліментів. 30.06.2023 року рішеннями Володарської селищної ради №146 та №147 було припинено піклування над [PERSON] і [PERSON] та звільнено у зв`язку із станом здоров`я громадянку [PERSON] від обов`язків піклувальника над неповнолітніми дітьми, позбавлених батьківського піклування. 30.06.2023 року рішеннями Володарської селищної ради №148 та №149 було вирішено про встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] , [INFO] , піклувальником над неповнолітніми дітьми. На даний час діти проживають разом з позивачкою. Відповідачка не цікавиться життям дітей, добровільно кошти на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, передбаченого ст. 180 СК України, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ст. ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Позивач повідомлена про дату, час і місце розгляду справи відповідно до закону, жодних клопотань не надала. В судові засідання 30.08.2023 та 12.09.2023 відповідач двічі не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, яка підтверджена відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 23.08.2023 (а.с.№47). Конверти з судовими повістками були направлені відповідачу, втім їх було повернуто за зворотньою адресою з відміткою "адресат відсутній за адресою", що у відповідності до вимог ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням. Крім того, про дату та час розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». [PERSON] відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк не надала, заяв про перехід справи з спрощеного провадження без виклику сторін в загальне провадження не направляла, повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народились діти, син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3465 та згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 394. В графі вказаних свідоцтв зазначений батько дітей- [PERSON] , мати - [PERSON] . 30 липня 2014 року рішенням Володарського районного суду Київської області було позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , а також стягнуто з них аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь [PERSON] , як піклувальника ( а.с.11). 19.08.2014 року розпорядженнями Володарської районної держаної адміністрації Київської області було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній [PERSON] та [PERSON] . Володарським районним судом Київської області від 14 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист на стягувача [PERSON] , [INFO] . За даним виконавчим листом виконавче провадження по справі не відкривалося, що підтверджується витягом з автоматизовної системи виконавчого провадження від 21.07.2023 року. Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 липня 2023 року Володарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття та не має потреби у стягнені аліментів. 30.06.2023 року рішеннями Володарської селищної ради №146 та №147 було припинено піклування над [PERSON] і [PERSON] та звільнено у зв`язку із станом здоров`я громадянку [PERSON] від обов`язків піклувальника над неповнолітніми дітьми, позбавлених батьківського піклування. 30.06.2023 року рішеннями Володарської селищної ради №148 та №149 було вирішено про встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] , [INFO] , піклувальником над неповнолітніми дітьми. Відповідно до копії довідки № 201 від 12.07.2023 виконавчого комітету Володарської селищної ради встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживає разом з опікуном [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. (ст. 150 Сімейного кодексу України). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, з урахуванням того, що відповідач за законом зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також потреби останніх у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, беручи до уваги обов`язок батьків щодо утримування дитини згідно ст. 166 СК України, з урахуванням відсутності будь-яких відомостей про матеріальний стан та здоров`я відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 СК України, відповідно до якої якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З урахуванням цього положення, суд не вбачає підстав для задоволення наперед, після досягнення найстаршою дитиною повнолітття, позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення [PERSON] повноліття. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 21.07.2023 року, а тому, з урахуванням положень ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати з 21.07.2023 року. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст. 112, 166, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial