Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-20 00:00:00

08 серпня 2023 року УМВС України в Сумській області звернулося до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що відповідно до акту прийому-передачі основних засобів від 31.01.2018 року на балансі УМВС України в Сумській області перебував гуртожиток, розташований за адресою : [ADDRESS] . Послуги електроенергії до гуртожитку здійснювалися на підставі договорів, укладених з ВАТ «Сумиобленерго», ТОВ «Енера Суми» та УМВС України в Сумській області, зокрема відповідно до договору про постачання електрично енергії по постачальником універсальних послуг № 1613647 від 28.04.2020 року та договору про постачання електричної енергії № 198 від 12.03.2010 року, укладених між ТОВ «Енера Суми» та ВАТ «Сумиобленерго» відповідно. В той же час, у зв`язку з відсутністю технічної можливості в гуртожитку поквартирний (покімнатний) облік електричної енергії відсутній, тому договір між мешканцями гуртожитку, відповідачем та постачальником електричної енергії не укладався, а нарахування за спожиту електроенергію здійснювалося позивачем по загальному електролічильнику будинку, пропорційно до кількості проживаючих осіб у кімнатах гуртожитку, в тому числі і в якій проживає відповідач. Щомісяця відповідачу надсилалися квитанції за надані послуги, але оплата не проводилася, тому за період з 01 листопада 2019 року по 31 грудня 2021 року за спожиті послуги енергопостачання виникла заборгованість в сумі 7236 грн. 54 коп. Просить стягнути з відповідача наявну заборгованість. Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 11 вересня 2023 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив не подав, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до наказу УМВС України в Сумській області № 1161 від 26.12.2014 та згідно виписки з ЄДРЮО та ФОП від 27.01.2015 у підпорядкуванні УМВС України в Сумській області перебував гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). Послуги енергопостачання до гуртожитку здійснювалися на підставі договорів, укладених з ВАТ «Сумиобленерго», ТОВ «Енера Суми» та УМВС України в Сумській області, зокрема відповідно до договору про постачання електрично енергії по постачальником універсальних послуг № 1613647 від 28.04.2020 року та договору про постачання електричної енергії № 198 від 12.03.2010 року, укладених між ТОВ «Енера Суми» та ВАТ «Сумиобленерго» відповідно. Згідно довідки Управління ЦНАП Сумської міської ради від 11.08.2023 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.21), тому є споживачем послуг, які надавалися ТОВ «Енера Суми» та ВАТ «Сумиобленерго» відповідно за вказаною адресою. Між сторонами по справі встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Не сплачуючи кошти за отримані послуги енергопостачання, дії відповідача призвели до утворення заборгованості, яка за період з 01.11.2019 по 31.12.2021 року складає 7236 грн. 54 коп. Вказані факти підтверджуються довідкою про нарахування оплати (кімн 405/1) [PERSON] за період 2019-2021 роки (а. с.15). Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. 13 січня 2023, 20 липня 2023 року заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області на адресу [PERSON] направлено претензію з пропозицією досудового врегулювання спору та запропоновано в добровільному порядку сплатити наявні заборгованість в сумі грн. 10 коп. (а.с.9-12). Станом на 21.09.2023 року заборгованість відповідачем не погашена. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у нього виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачем не надано доказів та не наведено обґрунтувань на спростування позиції позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги енергопостачання за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 року в розмірі 7236 грн. 54 коп. Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21 квітня 2020 року в справі №910/7968/19, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved