Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-13 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.12.2010 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис 421. 23.08.2023 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачці час для надання відзиву на позов, виклик відповідачки здійснювався шляхом направлення кореспонденції та розміщення оголошення. Позивач до суду не з`явився, але надав заяву у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 03.12.2010 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис 421, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні цінності. Шлюбні відносини були припинені з лютого 2019 року, до теперішнього часу сторони не спілкуються і не мають наміру примиритися, тому подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не заявлялась вимога про стягнення судового збору з відповідачки, тому судом не буде вирішуватися питання про стягнення судових витрат з [PERSON] . Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved