Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.12.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2022 відкрито у справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Відповідачем [PERSON] 29.12.2022 подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив виключити з актового запису № 175 від 12.02.2014 про народження [INFO] дитини [PERSON] , відомості про нього, як батька дитини. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1997 року, але в 2013 році подружнє життя фактично припинилося, [INFO] позивач народила доньку [PERSON] . Відповідач зазначав, що не є батьком дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.12.2022 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві просив проводити розгляд без його участі, зазначив, що підтримує вимоги за зустрічною позовною заявою. Треті особи своїх представників в судове засідання не направили, просили проводити розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 08.11.1997 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.07.2013 в справі № 552/4658/13-ц, яке вступило в законну силу. Встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , до актового запису від 12.02.2014 за № 175 про народження якої в графі батько внесені відомості про позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частиною 3 ст. 122 СК України передбачено, що подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження від 10.08.2023 № 3893 ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 0 %. Тому суд, враховуючи встановлені обставини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, приходить до висновку про необхідність виключити відомості з актового запису від 12.02.2014 № 175 про народження [PERSON] , [INFO] , про батька дитини [PERSON] . Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог [PERSON] по стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , відтак, у нього відсутній обов`язок з утримання дитини. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена ввід сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір в частині позовних вимог про стягнення аліментів слід віднести за рахунок держави. Відповідачем [PERSON] понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн, які у зв`язку задоволенні зустрічного позову підлягають стягненню з [PERSON] .

Outcome: approved