Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки, в якому просить встановити їй додатковий строк в 2 (два) місяці, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є онукою [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок та які належали йому на праві приватної власності. У січні 2022 року вона випадково дізналась про наявність заповіту, посвідченого 04.08.2017 року секретарем виконавчого комітету Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі №167. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і вона не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що строк нею був пропущений з поважних причин, оскільки вона не знала про наявність вищевказаного заповіту та вважала, що спадщину прийняла її мати [PERSON] , яка є рідною донькою [PERSON] .. Враховуючи вище викладене, позивачка просить в судовому порядку поновити пропущений нею строк, встановивши їй додатковий строк терміном в два місяці для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. На адресу суду від відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без її участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачі на стадії підготовчого провадження звернулись до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача у справі [PERSON] , яка у свою чергу є донькою [PERSON] , а отже є його онукою, що підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про народження позивача (а.с.7); свідоцтвом про шлюб позивача (а.с. 23), свідоцтвом про народження відповідача (а.с. 25), свідоцтвом про шлюб відповідача (а.с. 24). 04 серпня 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений 04.08.2017 року секретарем виконавчого комітету Височанської сільської ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі №167 відповідно до якого заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом митиме право - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть та на день смерті проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.9, 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на земельні ділянки: - 0,1860 га, кадастровий номер 5124782600:02:001:0099, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12,); - 1,4292 га, кадастровий номер 5124782600:01:001:1028, яка розташована на території Височанської сільської ради, Болградський район (колишній Тарутинський), Одеська область (а.с. 11, 13-15, 16-18); - 0,569 га, кадастровий номер 5124782600:01:001:0110, яка розташована на території Височанської сільської ради, Болградський район (колишній Тарутинський), Одеська область (а.с. 19). Позивач [PERSON] , як спадкоємець майна померлого [PERSON] за заповітом, 12.07.2022 року звернулась до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.21). Як, зазначає у позові позивач [PERSON] вона вважала, що спадщину після смерті її дідуся [PERSON] прийняла її мати [PERSON] , яка є його рідною донькою і лише у січні 2022 року, знаходячись з особистого питання у нотаріуса дізналась про наявність вищезазначеного заповіту, а отже строк нею був пропущений з поважних причин. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved