Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 16 червня 2023 року представник Пєхтєрєв Д.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 2008 перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. При реєстрації позивачем дитини з її слів батьком було записано " [PERSON] ", а прізвище по матері - " [PERSON] ". На момент реєстрації дитини між сторонами погіршилися стосунки через сварку. Позивач не отримала спільну заяву від відповідача, який ухилявся від цього, та на час реєстрації дитини таке бажання не виявив. Зазначає, що відповідач ставиться до [PERSON] як до доньки, вони спілкуються, проводять час разом, він купує їй деякі речі, надає кошти, частково збирає до школи, між ними налагоджені відносини як батька та доньки. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що позивач змушена звернутись до суду з позовом про визнання батьківства. Посилаючись на викладені вище обставини, представник позивача просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження, залишивши дитині прізвище « [PERSON] ». Заяви (клопотання) учасників справи. 07.09.2023 року сторона позивача у підготовче судове засідання не з"явилася, представник позивача [PERSON] - адвокат Пєхтєрєв Д.В. направив заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. У підготовчому засіданні 22.08.2023 року представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 07.09.2023 року відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, долучив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. У підготовчому засіданні 22.08.2023 року відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову (а. с. 38-39, 52). Представник третьої особи - Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у підготовче судове засідання не з`явився, надіславши листа про розгляд справи без участі представника відділу (а. с. 47 ). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частинами першою та четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову відсутні, отже суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, та вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Процесуальні дії в справі. Ухвалою від 27 червня 2023 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 32). Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] з 2008 перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] . Її батьком записаний [PERSON] згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 14, 55-56). Тобто, при реєстрації дитини зі слів матері, батьком було записано [PERSON] . Встановлено, що відповідач ставиться до [PERSON] як до доньки, вони спілкуються, проводять час разом, він купує їй деякі речі, надає кошти, частково збирає до школи, між ними налагоджені відносини як батька та доньки. Крім того, батьківство відповідача підтверджує лист, який написаний ним власноручно, в якому виявляв бажання проживати однією сім`єю та долучені спільні з донькою фото (а. с. 15-23). Оскільки, відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. по справі № 591 /6441/14чц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved