Jurisdiction: civil
Date: 2023-09-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Харківгаз збут» 10.12.2021 звернувся в Балаклійський районний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою [ADDRESS] , але не систематично сплачує за послуги. Позивач вказував, що за період з грудня 2018 року по січень 2021 року відповідач сплатив лише частково за послуги в розмірі 38032,29 грн., існує заборгованість в загальній сумі 2328,76 грн. Також вважає, що відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] 2735,66 грн. заборгованості, 135,23 грн 3 % річних та 271,67 грн інфляційний втрат. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 10.01.2022 справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м Харкова. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.02.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 справа прийнята до провадження суду. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зокрема, не погоджувався з розрахунком заборгованості. Пояснив, що в період з грудня 2018 року по січень 2021 року сплачував за отримані послуги відповідно до показників лічильника, що відображено в кабінеті споживача. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, позивачем надано послуги відповідачу за адресою [ADDRESS] . За даними оператора ГРМ за заказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я відповідача [PERSON] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнавав ту обставину, що є споживачем послуг, які надаються позивачем. Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на ту обставину, що за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року відповідачем за отримані послуги в повному обсязі грошові кошти не сплачувалися, існує заборгованість за вказаний період в сумі 2327,76 грн. Разом з тим, з наданого до суду позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 5) вбачається, що за вказаний період з грудня 2018 року по листопад 2021 року включно за особовим рахунком № [NUMBER] щодо споживача [PERSON] здійснено нарахувань на суму 37129,56 грн, сплачено споживачем за послуги 38032,29 грн, що дає суду підстави вважати, що за вказаний період відповідачем сплачено за послуги в повному об`ємі. Твердження позивача про те, що за вказаний період існує заборгованість в розмірі 2328,76 грн повністю спростовується безпосередньо розрахунком заборгованості, що наданий позивачем. Натомість, наданий до суду розрахунку заборгованості, містить інформацію про наявність боргу станом на 01.11.2018 в розмірі 3231,49 грн., але суду не надано інформацію щодо підстав виникнення такого боргу, заборгованість за період до грудня 2018 року не є предметом судового розгляду та знаходиться поза межами заявлених позовних вимог. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача заборгованості період позивачем за період з грудня 2018 року по листопад 2021 року, позовні вимоги ТОВ «Харківгаз збут» про стягнення заборгованості є безпідставними та не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції є похідними від вимог про стягнення заборгованості, тому не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed